ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/21464/25	

Головуючий суддя І інстанції – Калугіна Н.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),
суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 в адміністративній справі № 160/21464/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив суд:
- скасувати рішення № 047250014343 від 18.06.2025 та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 01.08.1980, періоду проходження військової служби з 03.11.1980 по 06.12.1982, періодів роботи з 01.08.1980 по 28.10.1980, з 05.01.1983 по 28.02.1983, з 25.04.1983 по 09.08.1984, з 17.08.1984 по 06.05.1985, з 11.05.1985 по 05.02.1986, з 07.02.1986 по 07.04.1987, з 13.04.1987 по 04.01.1988, з 04.02.1988 по 04.07.1991, з 05.07.1991 по 26.01.1993, 3 27.01.1993 по 04.06.1993, з 15.03.2005 по 20.12.2005, з 26.12.2005 по 03.11.2006;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком, зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу періоду навчання з 01.09.1977 по 01.08.1980, періоду проходження військової служби з 03.11.1980 по 06.12.1982, періодів роботи з 01.08.1980 по 28.10.1980, з 05.01.1983 по 28.02.1983, з 25.04.1983 по 09.08.1984, з 17.08.1984 по 06.05.1985, з 11.05.1985 по 05.02.1986, з 07.02.1986 по 07.04.1987, з 13.04.1987 по 04.01.1988, з 04.02.1988 по 04.07.1991, з 05.07.1991 по 26.01.1993, з 27.01.1993 по 04.06.1993, з 15.03.2005 по 20.12.2005, з 26.12.2005 по 03.11.2006, призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію починаючи з 10.06.2025 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області №047250014343 від 18.06.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (код ЄДРПОУ 21782461) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 10.06.2025, за результатом розгляду якої, прийнято рішення від 18.06.2025 № 047250014343, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог позивача повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що до страхового стажу правомірно не враховано період трудової діяльності згідно трудової книжки з 01.08.1980 по 28.10.1980, з 05.01.1983 по 28.02.1983, з 25.04.1983 по 09.08.1984, з 17.08.1984 по 06.05.1985, з 11.05.1985 по 05.02.1986, з 07.02.1986 по 07.04.1987, з 13.04.1987 по 04.01.1988, з 04.02.1988 по 04.07.1991, з 05.07.1991 по 26.01.1993, з 27.01.1993 по 04.06.1993, з 15.03.2005 по 20.12.2005, з 26.12.2005 по 03.11.2006, оскільки трудова діяльність здійснювалась на території Російської РФСР та Білоруської РСР. Також зазначено, що до страхового стажу не було зараховано періоди навчання та проходження військової служби через те, що до заяви про призначення пенсії не долучені документи про неотримання пенсійних виплат.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.06.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зазначена заява позивача за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області.
Рішенням № 047250014343 від 18.06.2025 року, яке прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, відмовлено в призначенні пенсії за віком, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу (29 років).
У рішенні, зокрема, вказано: «Страховий стаж складає 15 років 1 місяць 12 днів (з 01.01.2004 по 31.05.2025 обчислено за даними Реєстру з урахуванням відомостей про сплату страхових внесків).
До страхового стажу не зараховано періоди:
1) навчання з 01.09.1977 по 01.08.1980 у СПТУ №41 г.п. Октябрьський Гомельської області (Білоруська РСР) за даними диплому від 01.08.1980 серії НОМЕР_2 , оскільки до заяви про призначення пенсії не долучені документи про неотримання пенсійних виплат, передбачені пунктом 4 Порядку №562/1;
2) роботи з 01.08.1980 по 28.10.1980 за довідкою від 01.02.1985 №30, виданою Октябрьським районним виробничим об`єднанням житлово-комунального господарства (Білоруська РСР), оскільки ім`я та по батькові зазначено неповністю та до заяви про призначення пенсії не долучені документи про неотримання пенсійних виплат, передбачені пунктом 4 Порядку №562/1;
3) проходження строкової військової служби з 03.11.1980 по 06.12.1982 за довідкою від 20.06.2022 №1125, виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки до заяви про призначення пенсії не долучені документи про неотримання пенсійних виплат, передбачені пунктом 4 Порядку №562/1;
4) роботи за записами трудової книжки від 06.01.1983 серії НОМЕР_3 : - з 05.01.1983 по 28.02.1983, з 25.04.1983 по 09.08.1984, з 17.08.1984 по 06.05.1985, з 11.05.1985 по 05.02.1986, з 07.02.1986 по 07.04.1987, з 13.04.1987 по 04.01.1988 (Білоруська РСР), з 04.02.1988 по 04.07.1991 та з 05.07.1991 по 31.12.1991 (Російська РФСР), оскільки до заяви про призначення пенсії не долучені документи про неотримання пенсійних виплат, передбачені пунктом 4 Порядку №562/1; - з 01.01.1992 по 26.01.1993 (Російська РФСР) та з 27.01.1993 по 04.06.1993 (Білоруська РСР), оскільки до заяви про призначення пенсії не долучені підтвердні документи, передбачені пунктом 3 Порядку №562/2.».
Не погоджуючись із рішенням пенсійного органу щодо незарахування вказаних періодів до страхового стажу та відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач не повідомляв позивача про необхідність дооформлення документів або їх неповноту, які були подані разом із заявою про призначення пенсії, строк на усунення цих недоліків не надавав, передчасною є відмова останнього у призначенні пенсії позивачу.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
З 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 року (частина друга статті 26 Закону №1058-IV).
Згідно з частиною першою статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІV).
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача спірних періодів роботи були висновки відповідача про те, що всупереч постанови КМУ від 16.05.2025 № 562 позивачем не долучено документів про неотримання в іншій державі пенсійних виплат та в заяві про призначення пенсії не зазначена причина неможливості їх отримання.
З матеріалів справи видно, що інших підстав для відмови у призначенні пенсії в оскаржуваному рішенні не зазначено.
Отже, відповідач не встановлював наявність або відсутність у позивача права на зарахування спірних періодів трудової діяльності до страхового стажу позивача.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що виконуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Наведені положення свідчать про те, що неналежне оформлення документів чи їх неповнота або неналежний спосіб подання документів не є безумовною підставою для відмови у призначенні (перерахунку) пенсії.
З огляду на характер спірних правовідносин, на виконання вимог пунктів 1.8, 4.2 Порядку №22-1, у пенсійного органу виник обов`язок щодо надіслання позивачу повідомлення про порушення способу подання, відсутність відповідних документів, що відповідачем зроблено не було, та призвело до порушення права позивача.
Так, лише використання органом пенсійного фонду усіх процедур, які застосовуються при вирішенні питання про призначення пенсії та не виконання заявником установлених вимог, може свідчити про обґрунтованість та правомірність рішення територіального органу пенсійного фонду.
З огляду на те, що відповідач не повідомляв позивача про необхідність дооформлення документів або їх неповноту, які були подані разом із заявою про призначення пенсії, строк на усунення цих недоліків не надавав, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про передчасність відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 10.06.2025, за результатом розгляду якої, прийнято рішення від 18.06.2025 № 047250014343, з урахуванням висновків суду.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2025 в адміністративній справі № 160/21464/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва 

суддя В.Є. Чередниченко