МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Д. Ростовського, 35, смт Макарів, Київська область, 08001, тел/факс (04578)5-13-39, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" лютого 2026 р. Справа №370/3084/19 
Провадження № 2/370/50/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., із секретарем судового засідання Зозулею Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду в селищі Макарів Київської області справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Макарівської селищної ради; треті особи: Садове товариство «Мікробіолог», приватний нотаріус Зіненко Наталія Леонідівна, Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, зобов`язання скасування державної реєстрації на землю, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі – позивачка) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третіми особами: Садове товариство «Мікробіолог», приватного нотаріуса Зіненко Наталію Леонідівну, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, зобов`язання скасування державної реєстрації на землю, витребування майна із чужого незаконного володіння, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, в якому із врахуванням заяви про зміну предмету позову від 26.11.2024 року просила:
– визнати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,084 га для ведення садівництва на ім?я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів від 11.11.2009 року за №010994802008 недійсним;
– зобов?язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати Державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,084 га, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог» за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва на ім`я ОСОБА_3 та на ім?я ОСОБА_4 , кадастровий номер 3222782600:05:033:0181 на дану земельну ділянку та реєстровий номер запису у Поземельній книзі 948:05:033:0181:001;
– визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,084 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 ;
– визнати недійсними Свідоцтво про право на спадщину за законом №4-87 від 29.04.2021 року видане на ім?я ОСОБА_6 року на частки земельної ділянки, площею 0,0841 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва та Свідоцтво про право на спадщину за законом №4-93 від 14 травня 2021 року видане на ім?я ОСОБА_7 на частки земельної ділянки, площею 0,0841 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог» земельна ділянка № НОМЕР_2 за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва;
– скасувати державну реєстрацію Свідоцтво про право на спадщину за законом №4-87 від 29.04.2021 року видане на ім?я ОСОБА_6 року на частки земельної ділянки, площею 0,0841 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог», земельна ділянка № НОМЕР_2 за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва;
– витребувати з чужого незаконного володіння земельну ділянку площею 0,0841 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог», земельна ділянка № НОМЕР_2 за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва, право власності якої згідно договору дарування від 27 травня 2021 року оформлено на ОСОБА_6 ;
– судові витрати покласти на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог позивачка, із врахуванням останньої редакції уточненої позовної заяви від 20.06.2024 року, вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_8 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно: приватизована квартира АДРЕСА_3 , грошові вклади у відділеннях «Ощадбанку», земельна ділянка площею 0,084 га у садовому товаристві «Мікробіолог», на який був виданий державний акт від 03 квітня 1996 року, що був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №637.
У відповідності до вимог законодавства, ІНФОРМАЦІЯ_2 її тітка і сестра померлої – ОСОБА_5 подала у Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору заяву, про те що майно, яке залишилось після смерті її сестри, останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_2 , вона приймає, і тому була заведена спадкова справа №1425/07. Її представником ОСОБА_9 до нотаріальної контори були подані всі оригінали документів, які підтверджують право власності, яке належало ОСОБА_8 , в тому числі і Державний акт на право приватної власності на землю, які залишились зберігатись у матеріалах спадкової справи.
Позивачка стверджує, що колишній співмешканець ОСОБА_8 – ОСОБА_3 намагався перешкодити їй в отриманні свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке залишилось після її смерті. Для цього із різними предметами він подав в суди різних інстанцій більше 30 позовів. За період часу коли слухались справи, видача свідоцтв нотаріальною конторою призупинялась.
12 лютого 2014 року за позовною заявою тітки позивачки ОСОБА_5 було винесено рішення Святошинським районним судом м. Києва у справі №2/759/309/14 про задоволення її позову до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, та визнано за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_8 , а саме на квартиру АДРЕСА_3 та грошові вклади у відділеннях АТ «Ощадбанк». Зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання недійсною заяву, яку спадкоємець подала до нотаріальної контори залишено без задоволення.
28 грудня 2016 року Макарівським районним судом Київської області у справі №370/1921/16-ц було винесено рішення про задоволення позовних вимог тітки позивачки ОСОБА_5 до Колонщинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно і визнано за нею право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке складається із земельної ділянки загальною площею 0,084 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належала померлій ОСОБА_8 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області №7 від 18 липня 1995 року, зареєстрованого 03 квітня 1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №637.
Оскільки державний акт на право приватної власності на землю на ім?я ОСОБА_8 був виготовлений без кадастрового номера, ОСОБА_5 звернулася про виготовлення технічної документації для встановлення меж та виготовлення кадастрового номера. У відповіді ГУ Держгеокадастру у Київській області від 27.09.2018 року №3463/172-18, останній було повідомлено, що в місцевому фонді документації із землеустрою наявна технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право ведення садівництва в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району, Київської області, розроблена в 2008 році ТОВ «ТІОН-3» на підставі рішення Макарівського районного суду від 28.09.2007 року, справа №2-1699/07. Згідно відомостей Державного земельного кадастру, даній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер: 3222782600:05:033:0181. Також на підставі зазначеного рішення суду був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,084 га для ведення садівництва на ім?я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів від 11.11.2009 року за №010994802008.
Після ознайомлення 01.10.2018 року з матеріалами справи №2-1699/07 встановлено, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у вказаній справі, начебто, встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з 1984 року по 02.07.2005 року проживали однією сім`єю, як подружжя, а також визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,084 га у садовому товаристві «Мікробіолог», яке розташоване на території Колонщинської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю від 03.04.1996 року на ім`я ОСОБА_8 ).
Позивачка вважає, що встановлювати факт проживання однією сім?єю рішенням Макарівського районного суду Київської області не було необхідності, так як такий факт був встановлений рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2005 року у справі №2-о-14/05 і рішенням Апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2006 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_3 . Дані рішення залишені без змін Ухвалою Верховного Суду України.
Також рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2007 року справі №2-173/2007 р. в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , 3-тя особа 12 Київська державна нотаріальна контора про визнання права на успадкування нарівні із спадкоємцями другої черги за законом відмовлено. Дане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2007 року та ухвалою Верховного Суду України від 14 лютого 2008 року.
Таким чином, підстав для прийняття рішення Макарівським районним судом 28.09.2007 року про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права власності на спадкове майно та зміни черговості отримання спадщини, не було. Оскільки вже існували рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2005 року, апеляційного суду м. Києва від 16 травня 2006 року, Верховного Суду України від 28 вересня 2006 року, Святошинського районного суду м. Києва від 28 лютого 2007 року, Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2007 року, які вже вирішили ці питання і набрали законної сили. В свою чергу, ОСОБА_3 вчинив недобросовісно як позивач і приховав від суду про існування вказаних рішень судів, які набрали законної сили.
Також позивачка зазначає, що всі ці судові інстанції витребовували спадкову справу з Дванадцятої Київської нотаріальної контори №1425/05, яка заведена після смерті ОСОБА_8 і досліджували в судовому засіданні. ОСОБА_3 знав про існування даної спадкової справи, але навмисно приховав це від Макарівського районного суду. Тому, спадкова справа №1425/05, яка була заведена після смерті ОСОБА_8 і в матеріалах якої знаходяться оригінали правовстановлюючих документів на майно померлої судом не витребовувалась і не досліджувалась. Замість витребування зазначеної спадкової справи до Макарівської Держнотконтори був направлений лист, що померла ОСОБА_8 , начебто проживала за адресою: с. Миколаївка, Макарівського району, Київської області. ОСОБА_8 ніколи за вказаною адресою не проживала і спадкова справа була відкрита за заявою тітки позивачки ОСОБА_5 у Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі так як померла проживала за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 навмисно ввів суд в оману і приховав фактичне місце проживання ОСОБА_8 і заведення спадкової справи, а суд не перевірив зазначені обставини, виніс рішення по обставинам, які не відповідають фактичним.
Постановою Київського апеляційного суду від 28 січня 2019 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 28 вересня 2007 року скасовано і постановлене нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Садового товариства «Мікробіолог» про встановлення факту проживання однією сім?єю та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.
Таким чином, оскільки Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,084 га для ведення садівництва на ім?я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів від 11.11.2009 року за №010994802008 виданий незаконно і є похідним від рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07 яке скасоване, а тому повинен бути визнаний недійсним, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181 земельної ділянки і реєстрація права власності на дану земельну ділянку на ім?я ОСОБА_3 проведені незаконно і є похідними від рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07 яке скасоване, а тому повинні бути скасовані, так як не відповідають закону.
З повідомлення від 27.09.2018 року відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області на адвокатський запит ОСОБА_9 та наданої копії технічної документації вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 11 лютого 2010 року земельної ділянки, площею 0,084 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог» за межами населеного пункту, надану для ведення садівництва, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купив дану земельну ділянку. Згідно відомостей Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181, закріплена за гр. ОСОБА_4 , зареєстрований перехід права власності, реєстровий номер запису у Поземельній книзі 948:05:033:0181:001.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер. Згідно спадкової справи №312/2016, заведеної Десятою Київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями його майна є його доньки ОСОБА_7 і ОСОБА_6 .
При цьому, позивачка є спадкоємцем майна за заповітом після смерті своєї тітки ОСОБА_5 , оскільки звернулася із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 
З огляду на зазначене, оскільки ОСОБА_3 не визнавав права власності на спадкове майно за тіткою позивачки ОСОБА_5 і не визнає такого права за позивачкою, остання змушена звернутися до суду із даним позовом.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2019 року дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Мазки Н.Б.
Ухвалою суду від 16.10.2019 року (т.1, а.с.74) позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.01.2020 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 06.12.2019 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 16.03.2020 року, відмовлено у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову у вказаній справі.
Ухвалою суду від 09.01.2020 року (т.1, а.с.93) відмовлено у задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову у вказаній справі.
13.01.2020 року суд, із занесенням до протоколу судового засідання, приєднав додаткові докази до матеріалів справи, зокрема: копію з архівного примірника державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,084 га для ведення садівництва на ім`я ОСОБА_3 , серія ЯЕ №975456; відомості про перехід права власності на зазначену земельну ділянку на ім`я ОСОБА_4 ; копії документів технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку з присвоєнням кадастрового номеру 3222782600:05:033:0181 (т.1, а.с.94-111).
Разом з тим, ухвалою суду від 13.01.2020 року, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 . Витребувані докази надійшли до суду 28.01.2020 року (т.2, а.с.1-192), які приєднані до матеріалів справи.
22.01.2020 року від представника Головного управління Держгеокадастру у Київській області Куценка Н.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву (т.1, а.с.121-125), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивачки, адресованих до Головного управління, посилаючись на те, що у них відсутні повноваження щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. З набранням чинності 01.01.2013 року постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051, за Держгеокадастром та його територіальними органами залишилась функція державної реєстрації земельної ділянки як об`єкта нерухомості в Державному земельному кадастрі. Натомість, в той самий час, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. На даний час, Держгеокадастр та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. З огляду на п. 2 ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Держателем Державної реєстрації прав, що забезпечує його створення та функціонування є Міністерство юстиції України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав. Таким чином, Головне управління не є належним відповідачем по даній справі з огляду на позовні вимоги щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181.
Ухвалою суду від 28.02.2020 року, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від відділу РАЦС Дніпровського району м. Києва інформацію стосовно часу смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживав за адресою: АДРЕСА_4 . 
17.08.2020 року ухвалами суду, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції за адресою: 01001, м. Київ, пров. Музейний, 2Д, інформацію про відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також від другої Кам`янської державної нотаріальної контори за адресою: 51937, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, пр. Наддніпрянський, 11, копію спадкової справи №267/2019, зареєстрованої в реєстрі за №2-632 після смерті ОСОБА_5 . Витребувані докази надійшли до суду 01.09.2020 року (т.2, а.с.216-229) та 29.09.2020 року (т.2, а.с.230-232), які приєднані до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 22.10.2020 року, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, м. Київ, вул. Бажова, 13/9), копію спадкової справи №312/2016 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 . Витребувані докази надійшли до суду 03.11.2020 року (т.3, а.с.1-39), які приєднані до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 01.12.2020 року залучено до участі у справі ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , що проживають в АДРЕСА_4 , як правонаступників померлого відповідача ОСОБА_4 . Разом з тим, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи Десяту Київську державну нотаріальну контору, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бажова, 13/9 (т.3, а.с.55).
Ухвалою суду від 11.03.2021 року провадження у вказаній справі №370/3084/19 було зупинене у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідача ОСОБА_3 , а саме провадження зупинене до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 та залучення до участі у справі правонаступників (т.3, а.с.76).
Згідно Розпорядження №172 від 07.04.2023 року (т.3, а.с.79) про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи та Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 року (т.3, а.с.80) дана справа передана на розгляд судді Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В.
Ухвалою суду від 11.04.2023 року (т.3, а.с.81) провадження у вказаній справі №370/3084/19 було відновлено, та призначено підготовче засідання на 06.06.2023 року.
Ухвалою суду від 06.06.2023 року, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори (08001, смт Макарів Київської області, вул. Димитрія Ростовського, 66) інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про наявність (відсутність) посвідченого заповіту і спадкового договору, заведеної спадкової справи та виданого свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце смерті Київ. Витребувані докази надійшли до суду 14.09.2023 року (т.3, а.с.120), та приєднані до матеріалів справи.
02.10.2023 року засобами поштового зв`язку від представника відповідачки ОСОБА_6 – адвоката Демченко О.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку для подання зазначеного відзиву (т.3, а.с.131-140). Однак, ухвалою суду від 05.10.2023 року, яку постановою Київського апеляційного суду від 16.08.2024 року залишено без змін, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 – адвоката Демченко О.Б. про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву у даній справі. Крім того, вказаною ухвалою суду, у порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коліжук О.О. ( АДРЕСА_6 ) належним чином засвідчену копію спадкової справи №3/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 (т.3, а.с.152-153). 
Витребувані докази надійшли до суду 09.04.2024 року (т.3, а.с.202-239), які приєднані до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 19.06.2024 року (т.4, а.с.10) залучено до участі у даній справі правонаступника третьої особи Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області (код ЄДРПОУ 04362295) – Макарівську селищну раду, адреса: вул. Димитрія Ростовського, 30, смт Макарів, код ЄДРПОУ 04362183. А також залучено правонаступника відповідача ОСОБА_3 – ОСОБА_2 , що проживає в АДРЕСА_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
02.10.2024 року засобами поштового зв`язку (дата на поштовому штемпелі – 26.09.2024 року) у строк та у порядку, встановленому судом, від представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Балтаг Л.С. до суду надійшов відзив на позовну заяву, який прийнятий судом та приєднаний до матеріалів справи (т.4, а.с.46-58). У відзиві представник відповідача просить закрити провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є спадкоємцями майна після смерті їх батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тобто, відкриття провадження у справі до відповідача ОСОБА_4 відбулося вже після його смерті, коли останнім було втрачено цивільну дієздатність. Крім того, позивачем не було враховано, що ОСОБА_7 станом на дату подання до суду уточненої позовної заяви від 20.06.2024 року, не є власником земельної ділянки (частки) з кадастровим номером: 3222782600:05:033:0181. Представник зазначила, що відповідач заявлені вимоги вважає безпідставними, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Право власності ОСОБА_5 на спадкове майно, зокрема на спірну земельну ділянку загальною площею 0,084 га, після смерті ОСОБА_8 , було встановлене рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2016 у справі №370/1921/16-ц. Але, стороною у вказаному провадженні була залучена тільки Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області та ОСОБА_5 , хоча останній було відомо про наявність спірних правовідносин щодо власності на майно з ОСОБА_3 , про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.07.2014 року, складена державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори. Також титульний власник земельної ділянки – ОСОБА_4 чи його спадкоємці, як сторони у справі не залучалися, хоча спір стосувався майна, що перебувало у власності останніх. Крім того, на момент винесення рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2016 ОСОБА_3 не був власником земельної ділянки, а власник земельної ділянки за кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 ОСОБА_4 помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на зазначену земельну ділянку. ОСОБА_5 після вступу рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2016 в силу, не вчинила всіх необхідний дій, щодо реєстрації майна в Державних реєстрах, як того вимагає Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Аналогічна реєстрація також не здійснена спадкоємцем ОСОБА_5 – позивачем ОСОБА_10 . Таким чином, ні ОСОБА_5 , ні позивач ОСОБА_1 не набули статусу власника земельної ділянки за кадастровим номером 3222782600:05:033:0181. Право власності ОСОБА_8 було припинено 02.07.2005 року, у зв?язку зі смертю останньої. Разом з тим, ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 відповідно до договору купівлі-продажу від 11.02.2010, попереднім власником якої був ОСОБА_3 , волевиявленням якого було здійснити продаж земельної ділянки. Таким чином, відповідно до умов договору ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 у встановлений законом порядку, чим набув статусу добросовісного набувача, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо розірвання сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2010 чи визнання його недійсним, договір купівлі-продажу відповідає визначеним законодавством ознакам правочині. Також відсутні інші докази обізнаності ОСОБА_4 щодо наявності спорів, заборон відчуження тощо, стосовно вказаної земельної ділянки, а також відсутності волевиявлення у ОСОБА_3 на продаж земельної ділянки. Слід врахувати, що спадкове майно у вигляді земельної ділянки за кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 перебуває у власності ОСОБА_6 , яка отримала його згідно свідоцтва про право власності за законом та відповідно до договору купівлі-продажу (по 1/2 частці), тобто ОСОБА_6 є добросовісним набувачем цього майна.
10.10.2024 року суд, із занесенням до протоколу судового засідання, приєднав письмові пояснення, надані відповідачкою ОСОБА_6 до матеріалів справи. Дані пояснення аналогічні наданому відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позовну заяву, однак, відповідачка додатково зазначила, що вона та її рідна сестра ОСОБА_7 були спадкоємцями майна після смерті їхнього батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . Спадкова справа заводилась Десятою Київською державною нотаріальною конторою. Так, в 2016 році вони прийняли спадщину після смерті батька, яка складалась із 1/3 частини квартири. Крім того, при оформленні спадщини, нотаріус повідомив про наявність спадкового майна у вигляді земельної ділянки за кадастровим номером 3222782600:05:033:0181, після померлого батька ОСОБА_4 , але у зв?язку з відсутністю у них оригіналу договору купівлі-продажу зазначеної ділянки, свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку не видавалось. І тільки, у 2021 році державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори Колотіловим О.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом їй та її сестрі – ОСОБА_7 , як спадкоємцям на 1\2 частки земельної ділянки з кадастровим номером 3222782600:05:0330181. У зв?язку з неможливістю обслуговувати вказану ділянку ОСОБА_7 подарувала їй частку (1\2) що підтверджується договором дарування земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської нотаріальної контори Колотіловим О.О., зареєстрований за №4-122. Відповідачка стверджує, що її батько ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 у встановлений законом порядок як добросовісний набувач, розірвання сторонами чи визнання його недійсним в судовому порядку не здійснювалось, договір купівлі-продажу відповідає визначеним законодавством ознакам правочинів, також відсутні інші докази обізнаності ОСОБА_4 щодо наявності спорів, заборон відчуження тощо вказаної земельної ділянки як на момент її придбання, так і до його смерті. Саме тому, вона також у законний спосіб як добросовісний набувач набула права власності на спірну земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та договору дарування.
Ухвалою суду від 26.11.2024 року (т.4, а.с.127-129) прийнято до провадження заяву представника позивача про зміну предмету позову від 26.11.2024 року за вх. №9488/24, відмовлено у залученні до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також витребувано від Десятої Київської державної нотаріальної контори (02100, м. Київ, вул. Бажова, 13/9) належним чином засвідчену копію спадкової справи №312/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 .
Витребувані докази надійшли до суду 11.02.2025 року (т.4, а.с.167-207), які приєднані до матеріалів справи.
Ухвалою суду від 11.03.2025 року (т.4, а.с.219) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 22.04.2025 року, яке неодноразово відкладалося, а також визнано явку позивача ОСОБА_1 в судове засідання обов`язковою та викликано для надання особистих пояснень.
Ухвалою суду від 27.02.2026 року (т.5, а.с.128-130) закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
У судове засідання 27.02.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Калашнюк С.А., подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (т.5, а.с.114).
Відповідно до поданого клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Балтаг Л.С., остання просила розглядати справу за їх відсутності (т.5, а.с.52).
Згідно поданої через підсистему «Електронний суд» заяви представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Київській області С. Мороз, останній просив розглядати справу за їх відсутності за наявними в матеріалах справи документами (т.5, а.с.40-41).
Відповідно до поданого клопотання представника відповідача Макарівської селищної ради В. Токаря, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами (т.4, а.с.24).
Десята Київська державна нотаріальна контора згідно поданого до суду листа, просила справу розглядати за відсутності представника контори, а рішення прийняти згідно чинного законодавства (т.4, а.с.166).
Треті особи Садове товариство «Мікробіолог» та приватний нотаріус Зіненко Наталія Леонідівна, які належним чином повідомлені про день та час слухання справи (т.5, а.с.106-107, 110-111), в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, що не перешкоджає розглядові справи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 63 років померла тітка позивачки ОСОБА_8 (т.2, а.с.5), яка з 14.06.1979 року та до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.7).
Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка загальною площею 0,084 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради, передана для ведення садівництва на підставі рішення Колонщинської сільської Ради народних депутатів від 18.07.1995 року №7, що підтверджується копією державного акту від 03.04.1996 року, та який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №637 (т.1, а.с.40).
Спадкоємицею майна за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 є її рідна сестра ОСОБА_5 , яка спадщину прийняла, оскільки у визначений законом шестимісячний строк подала до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини (т.2, а.с.13-14, 4).
Як вказала позивачка, а також, що підтверджується матеріалами спадкової справи №1425/05, відкритої до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_3 намагався перешкоджати ОСОБА_5 в отриманні свідоцтв про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її сестри. У зв`язку із поданими до суду ОСОБА_3 позовами з різними предметами, видача свідоцтв нотаріальною конторою неодноразово призупинялась (т.2, а.с.2-192).
Зокрема, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2005 року у справі №2-о-14/05 встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_8 з 1984 року по 02 липня 2005 року та визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_3 (т.2, а.с.146-147). Проте, рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16.05.2006 року вказане рішення в частині визнання права власності на квартиру скасовано та постановлено нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині. Дані рішення залишені без змін Ухвалою Верховного Суду України від 28.09.2006 року (т.2, а.с.92-93).
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07 встановлено факт, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 з 1984 року по 2.07.2005 року проживали однією сім`єю, як подружжя, а також визнано за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,084 га у садовому товаристві «Мікробіолог», яке розташоване на території Колонщинської сільської ради (державний акт на право приватної власності на землю від 3.04.1996 р. на ім`я ОСОБА_8 ) (т.1, а.с.12-13). Однак, постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2019 року вказане рішення було скасовано, та постановлено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Садового товариства «Мікробіолог» про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на земельну ділянку відмовлено (т.1, а.с.14-16).
Разом з тим, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.02.2014 року у справі №759/12914/13-ц (т.1, а.с.18-20), яке залишене без змін Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.06.2014 року (т.2, а.с.181-189), що набрало законної сили 10.06.2014 року, за ОСОБА_5 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_3 , та грошові вклади у відділенні №10026/0173 та №10026/0183 АТ «Ощадбанк». 
Також, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2016 року у справі №370/1921/16-ц (т.1, а.с.22-23) за ОСОБА_5 визнано право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке складається із земельної ділянки загальною площею 0,084 га, що розташована на території Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області з цільовим призначенням для ведення садівництва, що належала померлій ОСОБА_8 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії КВ, виданого на підставі рішення Колонщинської сільської ради Макарівського району Київської області №7 від 18 липня 1995 року, зареєстрованого 03 квітня 1996 року в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №637.
Оскільки державний акт на право приватної власності на землю на ім?я ОСОБА_8 був виготовлений без кадастрового номера, ОСОБА_5 звернулася до ТОВ «Українська експертна група» із заявою про виготовлення технічної документації для встановлення меж земельної ділянки. Проте, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області від 27.09.2018 року №3463/172-18 останній було повідомлено, що в місцевому фонді документації із землеустрою наявна технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право ведення садівництва в межах Колонщинської сільської ради Макарівського району, Київської області, розроблена в 2008 році ТОВ «ТІОН-3» на підставі рішення Макарівського районного суду від 28.09.2007 року, справа №2-1699/07. Згідно відомостей Державного земельного кадастру, даній земельній ділянці присвоєний кадастровий номер: 3222782600:05:033:0181. Також на підставі зазначеного рішення суду був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,084 га для ведення садівництва на ім?я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_1 , зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів від 11.11.2009 року за №010994802008 (т.1, а.с.24-66).
Окрім того, судом встановлено, що 11.11.2009 року на підставі рішення Макарівського районного суду від 28.09.2007 року, справа №2-1699/07, ОСОБА_3 видано державний акт на право власності серії ЯЕ №975456 на право власності на земельну ділянку площею 0,084 га з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181 із цільовим призначенням: для ведення садівництва, розташованої за межами населеного пункту в с/т «Мікробіолог» Колонщинської сільської ради Макарівського р-ну Київської обл. (т.1, а.с.98).
В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного 11.02.2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останній набув право власності на спірну земельну ділянку (т.1, а.с.100-101).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 у віці 67 років помер (т.3, а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка загальною площею 0,0841 га з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181, належної померлому ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіненко Н.Л. 11.02.2010 року за р.№125. 
Як вбачається із матеріалів спадкової справи №312/2016, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 , спадкоємцями майна за законом після смерті їх батька є його доньки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які спадщину прийняли, оскільки у визначений законом шестимісячний строк подали до Десятої Київської державної нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини (т.4, а.с.170-зворот, 171).
Проте, тільки у квітні-травні 2021 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Колотіловим О.О. спадкоємцям майна за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 було видано відповідні свідоцтва про право власності (на частку кожній) на спірну земельну ділянку (т.4, а.с.200-зворот, 201, 204-205).
Надалі, ОСОБА_7 згідно договору дарування від 27.05.2021 року, посвідченого державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Колотіловим О.О., подарувала своїй сестрі ОСОБА_6 частку земельної ділянки загальною площею 0,0841 га з кадастровим номером 3222782600:05:033:0181, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.4, а.с.69-70).
ІНФОРМАЦІЯ_9 у віці 83 років померла ОСОБА_5 (т.2, а.с.220). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшла квартира АДРЕСА_3 (т.2, а.с.226).
Спадкоємицею майна за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 є позивачка ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла, оскільки у визначений законом шестимісячний строк подала до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області відповідну заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. (т.2, а.с.217-228).
Проте позивачці постановою державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Астахової О.С. від 19.10.2019 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,084 га, розташованої в СТ «Мікробіолог» Макарівського району Київської області, через відсутність документів, що посвідчують право власності на вказану земельну ділянку (т.2, а.с.228-зворот).
Згодом, ІНФОРМАЦІЯ_7 у віці 80 років помер ОСОБА_3 (т.3, а.с.208). Спадкоємцем майна за законом після його смерті є син ОСОБА_2 , який спадщину прийняв, оскільки у визначений законом шестимісячний строк подав до приватного нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №3/2021, відкритої щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 (т.4, а.с.203-238).
Вирішуючи вимоги за даним позовом суд керується також наступним.
У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).
Правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Вирішуючи переданий на розгляд спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем. При цьому обов`язком позивача є доведення/підтвердження в установленому законом порядку наявності факту порушення та/або оспорювання його прав та інтересів. Відсутність порушеного права й інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 3 липня 2020 року у справі №619/3982/16-ц).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, провадження №14-144цс18 зазначено, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі права чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Способи захисту порушених прав визначені ст. 16 ЦК України, та ними можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України – доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 41 Конституції України гарантує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Позивачка у своєму позові посилається на те, що вона є спадкоємицею майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 , яка у свою чергу, успадкувала земельну ділянку площею 0,084 га, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Колонщинська сільська рада, с/т «Мікробіолог» за межами населеного пункту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 своєї сестри ОСОБА_8 . Зазначає, що рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на спірну земельну ділянку, постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2019 року було скасовано, а рішенням Макарівського районного суду Київської області від 28.12.2016 року у справі №370/1921/16-ц за ОСОБА_5 було визнано право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_8 , тому зазначена земельна ділянка увійшла до складу спадщини, а відтак позов необхідно задовольнити.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Разом з тим, як встановлено судом, постановою Київського апеляційного суду від 28.01.2019 року Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07, на підставі якого померлий ОСОБА_3 отримав 11.11.2009 року Державний акт серії ЯЕ №975456 на право власності на земельну ділянку – скасовано, тобто відпала підстава видачі державного акту, відповідно останній, заволодів земельною ділянкою незаконно.
Незаконними володільцями в розумінні ст.ст. 387, 388 ЦК України вважаються як особи, які безпосередньо неправомірно заволоділи чужим майном, так і особи, які придбали майно не у власника, тобто у особи, яка не мала права ним розпоряджатися.
Щодо питання законності володіння ОСОБА_3 спірною земельною ділянкою слід зазначити наступне.
Як було передбачено ст. 81 ЗК України (у редакції, чинній на момент набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_3 ) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
У даному випадку оскаржуваний державний акт видано ОСОБА_3 на підставі судового рішення і правомірність його видачі напряму залежить від чинності судового рішення.
Однак, 11.02.2010 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки набув право власності на спірну земельну ділянку, яку в подальшому було успадковано після його смерті рідними доньками.
Відповідно до статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Частиною третьою вказаної статті встановлено, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Судом також встановлено, що тільки 28.01.2019 року постановою Київського апеляційного суду (після смерті ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 ) було скасовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17, конкретизуючи один із попередніх своїх висновків, виснувала, що скасоване судове рішення не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, але його скасування саме по собі (тобто без встановлення інших обставин, що, зокрема, можуть підтверджувати недобросовісність дій, які були вчинені на підставі цього рішення) не є підставою для перегляду всіх юридичних фактів, що виникли, змінилися чи припинилися на підставі відповідного рішення.
Отже, скасоване рішення Макарівського районного суду Київської області від 28.09.2007 року у справі №2-1699/07 не породжує для спадкоємців померлого ОСОБА_4 жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.
Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, відсутні підстави вважати, що земельна ділянка площею 0,0841 га, кадастровий номер 3222782600:05:033:0181, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за межами населеного пункту, надана для ведення садівництва увійшла до складу спадкового майна, яка залишилося після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 як спадкоємець її майна набула права на спадкування зазначеної земельної ділянки, власником якої на даний час є ОСОБА_6 .
Також суд вважає, що позовні вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Київській області є необґрунтованими, оскільки останній є неналежним відповідачем у вказаній справі з огляду на наступне.
З набранням чинності 01.01.2013 року постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року №1051, за Держгеокадастром та його територіальними органами залишилась функція державної реєстрації земельної ділянки як об`єкта нерухомості в Державному земельному кадастрі. 
Натомість, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» без оформлення державних актів. Держгеокадастр та його територіальні органи здійснюють державну реєстрацію земельних ділянок, а не прав на них. З огляду на п. 2 ст. 26 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується. Держателем Державної реєстрації прав, що забезпечує його створення та функціонування є Міністерство юстиції України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав. 
У постанові від 19 грудня 2022 року у справі №359/3951/17 Верховний Суд надав правову оцінку належності відповідача у спорі про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Верховний Суд, зокрема, зауважив, що державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб?єктом звернення за такою послугою та суб?єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Разом з тим, всі інші позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про визнання права власності в порядку спадкування, а тому у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Макарівської селищної ради; треті особи: Садове товариство «Мікробіолог», приватний нотаріус Зіненко Наталія Леонідівна, Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, зобов`язання скасування державної реєстрації на землю, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування слід відмовити.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивачку.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Макарівської селищної ради; треті особи: Садове товариство «Мікробіолог», приватний нотаріус Зіненко Наталія Леонідівна, Десята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, зобов`язання скасування державної реєстрації на землю, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування – відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.
Повний текст рішення складено 27.02.2026 року.

Реквізити учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_8 ;
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_9 ;
Головне управління Держгеокадастру у Київській області, код ЄДРПОУ 39817550, адреса: 03115, м. Київ, вул. Серпова, 3/14;
Макарівська селищна рада, код ЄДРПОУ 04362183, адреса: 08001, Київська область, Бучанський район, смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30;
Садове товариство «Мікробіолог», код ЄДРПОУ 25667416, адреса: 08037, Київська область, Бучанський район, с. Миколаївка;
Приватний нотаріус Зіненко Наталія Леонідівна, адреса: 03115, м. Київ, вул. Ореста Васкула, 23, прим. 153; 
Десята Київська державна нотаріальна контора, адреса: 02100, м. Київ, вул. Бажова, 13/9.

Суддя           А.В. Косенко