КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Провадження 33/824/397/2026 Категорія: ст. 124 КУпАП
ЄУН: 752/20944/25 Суддя у І інстанції: Вдовиченко О.О.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.
за участю:
захисника учасника ДТП ОСОБА_1 адвоката Тищенка О.О. 
адвокатів ОСОБА_2. Богінкевича А.М.,
Охременка А.В.
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,  ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою у тому, що 24 серпня 2025 року о 18.15 год. у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, керуючи авто Jeep Cherokee НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з авто Lexus НОМЕР_3 , в результаті обидва ТЗ отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушила п.п. 2.3.б) та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення ст.ст. 7, 9, 247, 251, 266, 268, п. 2 ст. 278, 280 КУпАП, Правила дорожнього руху, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства МВС України від 18 грудня2018 року № 1026, ст.ст. 8, 19, 62 Конституції України, судову практику інших судів та Верховного Суду, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», практику Європейського суду з прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ОСОБА_2 вказує, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433135 від 24 серпня 2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; схемою місця ДТП від 24 серпня 2025 року, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року; схема підписана учасниками ДТП та на ній зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП; відеозаписом, наданим у судовому засіданні; письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; письмовими поясненнями іншого учасника ДТП.
Апелянт зазначає, що 24 серпня 2025 року о 21:44:10 год. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону 1 полку УПП у м. Києві капралом поліції Піскуном І.В. складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433135 за ст. 124 КУпАП. Згідно з вказаним протоколом водій транспортного засобу ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Jeep Cherokee  НОМЕР_2 24 серпня 2025 року о 18:15:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 25, не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції, та здійснила зіткнення з автомобілем Lexus НОМЕР_3 , в результаті обидва ТЗ отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушила п.п. 2.3.б) та 13.1 ПДР України. Однак, як наголошує апелянт, у матеріалах провадження відсутній відеозапис з бодікамери поліцейського БК 470188 з інформацією про фіксацію обставин справи та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433135 від 24 серпня 2025 року, який є додатком до протоколу, проте суду такий відеозапис надано не було. У протоколі зазначено, що до нього додається відео з бодікамери № 796195, проте диск з відеофіксацією події правопорушення до матеріалів справи не долучений та у судовому засіданні досліджено не було. Наведене, на переконання апелянта, свідчить про неналежне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення при направленні їх до суду. Суд, як акцентує увагу апелянт, не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статуту незалежного органу правосуддя, що, у свою чергу, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Апелянт зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є належним, допустимим і достовірним доказом керування особою транспортним засобом і не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», а якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення. У свою чергу, вставлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.
На переконання апелянта, представлені суду письмові докази не відтворюють всіх фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Окрім того, апелянт зазначає, що відеозаписи є електронними доказами, а тому їх копія, надана суду, має бути обов`язково засвідчена електронним цифровим підписом автора або особи, уповноваженої на виготовлення наданої копії. Водночас, ці відеозаписи не засвідчені електронним цифровим відписом будь-якої особи, що, на переконання апелянта, є додатковою підставою для визнання їх неналежними та недопустимими доказами.
ОСОБА_2 вважає, що через неповноту вчинення органом поліції процесуальних дій вона була позбавлена можливості довести всі обставини справи, а суд, у свою чергу, перевірити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, встановити істину у справі, що, на думку апелянта, свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи докази в їх сукупності, ОСОБА_2 вважає, що у матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення нею адміністративного правопорушення, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню у зв`язку з недоведеністю її вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП, тобто є передчасною та необґрунтованою.
Окрім того, апелянт звертає увагу, що водій автомобіля LexusLX 570 державний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_1 допустив порушення Правил дорожнього руху внаслідок руху в одному напрямку на лівій крайній смузі дороги, що має дві і більше смуги для руху в одному напрямку, не переконавшись у безпечності маневру, здійснив випередження транспортного засобу Jeep Cherokee, не врахувавши перешкоду на правій смузі, а також можливість транспортного засобу Jeep Cherokeeперестроїтися у праву смугу, та після цього, різко загальмувавши, одразу здійснив зупинку автомобіля. Таким чином, на переконання апелянта, водій LexusLX 570 ОСОБА_1 створив аварійну обстановку, в якій вона ( ОСОБА_2 ). як водій транспортного засобу Jeep Cherokee не встигла зреагувати та здійснила зіткнення з автомобілем Lexus LX 570.
Таким чином, як вказує апелянт, доказів порушення нею ( ОСОБА_2 ) Правил дорожнього руху і що саме внаслідок таких порушень настали наслідки у виді пошкодження транспортних засобів, у матеріалах справи немає, жодних інженерно-транспортних (автотехнічних) експертиз, транспортно-трасологічних експертиз проведено не було, з огляду на що провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу означеного адміністративного правопорушення.

Під час апеляційного розгляду 4 листопада 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Тищенка О.О. надійшли заперечення на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_2 , в яких адвокат Тищенко О.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.
Адвокат Тищенко О.О. зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, а оскаржуване рішення - законним. Так, як зазначає адвокат Тищенко О.О., ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_2 встановлена доказами, дослідженими судом, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення № 433135 від 24 серпня 2025 року, схемою ДТП, відеозаписом ДТП та поясненнями обох її учасників. Правильність таких висновків суду першої інстанції, а отже і законність оскаржуваної постанови, як зазначає адвокат Тищенко О.О., визнала сама ОСОБА_2 , оскільки в абзаці 5 на сторінці 1 апеляційної скарги прямо зазначила «Моя вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, була доведена матеріалами справи, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме…», і далі за текстом послалась на ті ж самі докази, що і суд у постанові.
Як акцентує увагу адвокат Тищенко О.О. у заперечення, доводи апеляційної скарги, зокрема, про: неналежне оформлення матеріалів про правопорушення при направленні їх до суду, оскільки до протоколу не долучено відео з бодікамери № 796195; невикористання працівником поліції, який складав протокол, нагрудного відео спостереження; те, що через відсутність відеозаписів неможливо встановити та підтвердити обставини, що слугували складанню протоколу, оскільки він сам по собі не є належним, допустимим і достовірним доказом вини ОСОБА_2 , не спростовують як самих підстав для притягнення її до адміністративної відповідальності, так і наявності вини самої ОСОБА_2 , оскільки не впливають на наявність в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення. 
Твердження апелянта про те, що судом не було належним чином досліджено матеріали справи, не було повною мірою досліджено докази, якими підтверджується її вина, на думку адвоката Тищенка О.О., є голослівними та надуманими, оскільки нею взагалі не зазначено, які саме та які конкретно матеріали та докази не були при цьому досліджені судом. Більш того, ОСОБА_2 взагалі не посилається на будь-які матеріли справи та докази, які б спростовували її винуватість, та на які послався суд в оскаржуваній постанові.
Така очевидна голослівність та надуманість доводів апеляційної скарги, як зазначає адвокат Тищенко О.О., підтверджується й тим, що ОСОБА_2 в апеляційній скарзі стверджує про недоведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, яка взагалі їй не інкримінувалась особою, яка склала протокол.
Звертає увагу адвокат Тищенко О.О. і на безпідставність посилання апелянта на правові висновки як Верховного Суду, які містяться у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 204/8036/16-а, так і на судову практику в справах про адміністративні правопорушення інших судів, оскільки висновки цих судів, які містяться у постановах та на які посилається апелянт, ухвалені ними за обставин, які не мають ані фактичної, ані правової схожості з обставинами даної справи.
Що стосується доводів про спричинення ДТП саме водієм ОСОБА_1 , то, як зазначає адвокат Тищенко О.О., такі твердження ОСОБА_2 , що аварійну ситуацію створив водій ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки не узгоджуються з обставинами даної ДТП. За матеріалами справи зіткнення автомобілів відбулось не під час перестроювання і не в результаті такого маневру, а під час руху обох автомобілів в одній полосі руху. На це вказують як характер пошкоджень автомобілів обох учасників ДТП (в автомобілі під керування ОСОБА_1 пошкоджений задній бампер, а в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 - передній бампер), так і їх розміщення на проїзній частині після настання ДТП. Отже, на переконання адвоката Тищенка О.О., безпосередньо перед зіткненням ОСОБА_2 рухалася на своєму автомобілі в одній полосі позаду автомобіля під керування ОСОБА_3 , і саме вона здійснила наїзд на нього, оскільки у порушення п.п. (б) п. 2.3 ПДРР не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну та п. 13.1 цих Правил, оскільки не дотримувалась безпечної дистанції та безпечного інтервалу, в результаті чого й спричинила ДТП.
Адвокат Тищенко О.О. у цих запереченнях зазначає, що настання даної ДТП перебуває у прямому причинному зв`язку з порушенням ПДР саме водієм ОСОБА_2 .
За викладених обставин, на переконання адвоката Тищенка О.О., суд першої інстанції, надавши правильну правову оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і в їх сукупності та зв`язку з фактичними обставинами справи, дійшов обґрунтованого висновку як про наявність причинно-наслідкового зв`язку між настанням даної ДТП та діями ОСОБА_2 , так і всіх ознак складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП і її діях, у тому числі, вини як складової частини суб`єктивної сторони даного правопорушення. Вважає, що за своїм змістом доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду першої інстанції, а зводяться лише до незгоди ОСОБА_2. з постановленим судовим рішенням.

ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про час, дату та місце апеляційного розгляду провадження, до суду апеляційної інстанції не з`явився.
Адвокат Тищенко О.О. повідомив, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і наразі проходить службу у лавах ЗСУ.
Зважаючи на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також те, що інтереси ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Тищенком О.О., вважається за можливим проведення розгляду за відсутності вказаної особи. 

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисників на підтримку доводів апеляційної скарги, представника учасника ДТП ОСОБА_1 - адвоката Тищенка О.О., пояснення поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 УПП у місті Києві капрала поліції Піскуна І.В. , інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у місті Києві старшого лейтенанта поліції Шовкуна О.Ю., вивчивши матеріали справи та додатково надані під час апеляційного розгляду сторонами докази, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, слід дійти такого висновку.

Як встановлено з матеріалів справи, 24 серпня 2025 року о 18.15 год. у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, сталось зіткнення транспортного засобу Jeep Cherokee НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Lexus НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 , в результаті чого обидва ТЗ отримали механічні пошкодження.

За змістом первинних пояснень ОСОБА_2 від 24 серпня 2025 року, у цей день вона керувала автомобілем Jeep Cherokee НОМЕР_2 , рухалась у місті Києві по вул. Академіка Заболотного; їхала прямо по дорозі у напрямку Академмістечка. Їхала у крайній лівій смузі зі швидкістю 50 км/год. Позаду їхав автомобіль Lexus НОМЕР_3 , блимав фарами, потім виконав маневр справа, значно перевищуючи швидкість, дозволену на цьому відрізку дороги. Після випередження з правої сторони її автомобіля, різко перелаштувавшись у ліву смугу, різко загальмував. Перед ним перешкоди не було. Внаслідок неочікуваного маневру у неї було обмаль часу на реагування, вона здійснила екстрене гальмування, але уникнути зіткнення не вдалось. Свідки події - чоловік ОСОБА_5 , донька - ОСОБА_6 та зафіксовано на камеру відео спостереження АЗС по вул. Заболотного у м. Києві. (ас. 6).

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 24 серпня 2025 року, у цей день о 18.30 год. він, керуючи автомобілем «LexusLX570» номерний знак НОМЕР_3 у місті Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, рухався лівою смугою. Перед ним рухався автомобіль Jeep білого кольору державний номерний знак НОМЕР_2 . Він попросив дати йому дорогу і пасажир переднього пасажирського місця висунув у вікно руку і помахав йому, на що він відреагував, як вказівку для обгону. Почав робити маневр, перелаштувався у ліву смугу, а справа авто почало несподівано рух ліворуч. При цій ситуації він був вимушений більш різко загальмувати аби уникнути зіткнення. Автівка, яку він обігнав, за його відчуттями, не тримала безпечну дистанцію, внаслідок чого сталось зіткнення з його автомобілем. Уточнив, що він об`їхав автомобіль Jeep правою смугою і, включивши покажчик лівого повороту, знову повернувся в ліву полосу перед автомобілем Jeep (ас. 7).

Згідно з даними схеми ДТП від 24 серпня 2025 року, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 7 листопада 2015 року, та підписана учасниками ДТП без будь-яких зауважень, на ній зафіксовано: що проїзна частина складається з трьох смуг руху, які відокремлені від зустрічної смуги відбійником. На лівій крайній смузі зафіксовані транспортні засоби: попереду автомобіль «LexusLX570», позаду нього стоїть автомобіль Jeep, місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП, а саме: автомобіль «LexusLX570» - задня кришка багажника, задній бампер, автомобіль Jeep - передній капот, передній бампер, передня права фара, переднє праве крило, права передня дверка, радіатор (ас. 5).  
За результатами перевірки обставин ДТП працівниками поліції складено два протоколи про адміністративне правопорушення:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №433121 від 24 серпня 2025 року, за змістом якого 24 серпня 2025 року, о 18.15 год, у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, водій ОСОБА_1 , керуючи авто Lexus НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не надав перевагу ТЗ, який рухався у тій смузі, в яку він мав намір перестроїтися, та здійснив зіткнення з автомобілем Jeep Cherokee НОМЕР_2 , в результаті обидва ТЗ отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив п.п. 2.3.б) та 10.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП (ас. 3);
- протокол серії ЕПР1 № 433136 від 24 серпня 2025 року, за змістом якого 24 серпня 2025 року о 18.15 год. у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, водій ОСОБА_2 , керуючи авто Jeep Cherokee НОМЕР_2 , не була уважною, не стежила за зміною дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та здійснила зіткнення з авто Lexus НОМЕР_3 , в результаті обидва ТЗ отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушила п.п. 2.3.б) та 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП (ас. 1-2).

Суд першої інстанції, на підставі наявних у справі доказів, врахувавши пояснення ОСОБА_2 щодо порушення правил ПРД іншим учасником ДТП, дійшов висновку про наявність в її діях порушення вимог п.п. 2.3.б) та 13.1 ПДР України, що підтверджується:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №433135 від 24 серпня 2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;
- схемою місця ДТП від 24 серпня 2025 року, яка складена у відповідності з вимогами Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №1395 від 7 листопада 2015 року; схемою, яка підписана учасниками ДТП та на якій зафіксовано: місце зіткнення, ділянку дороги, на якій відбулось ДТП, дорожні знаки та дорожню розмітку; стан покриття проїзної частини, а також пошкодження, які автомобілі отримали внаслідок ДТП;
- відеозаписом, наданим в судовому засіданні ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності;
- письмовими поясненнями іншого учасника ДТП.
Оцінюючи досліджені у справі докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції. 

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Водночас, з огляду на положення ст. 252 КУпАП про те, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, остаточне судове рішення в справі про адміністративне правопорушення повинно містити мотиви його прийняття з розкриттям змісту доказів, які доводять чи спростовують обставини, які мають значення по справі. 

Указані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не у повному обсязі, що призвело до прийняття рішення, яке не ґрунтується на доказах у справі.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 , підтримуючи доводи та вимоги апеляційної скарги про скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, зазначила, що не вважає себе винуватою, оскільки вона не створювала аварійну ситуацію. Їхала вона нормально, коли побачила, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 пішов на обгін і став попереду її автомобіля. Після настання ДТП водій ОСОБА_1 сказав, що «спішив, вибач, вибач..». У неї була нормальна дистанція, а у водія ОСОБА_1 не було ніяких перешкод. Дійсно, ОСОБА_1 подавав їй сигнали, щоб вона пропустила його. Потім вона дізналась, що її чоловік під час руху автомобіля у вікно показав водію ОСОБА_1 непристойний жест, що і слугувало тому, що водій ОСОБА_1 «підрізав» їх автомобіль. Стосовно водія ОСОБА_1 також прийнято судове рішення. Апеляційну скаргу від її імені складав інший адвокат, і в змісті апеляційної скарги не вірно зазначено, що вона погоджується з фактичними обставинами справи, а також про ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Захисник Богінкевич А.М. зазначив, що ОСОБА_2 не є фахівцем у галузі права, а тому її апеляційна скарга може містити деякі неточності. Щодо обставин справи, то зазначив, що дії ОСОБА_2 були законними і діяла вона відповідно до Правил дорожнього руху, що підтверджується відеозаписом подій, а різка зупинка автомобіля під керуванням ОСОБА_1 нічим не пояснюється, оскільки для нього не було жодних перешкод. ОСОБА_1 навмисно створив аварійну ситуацію з мотивів «навчити» їздити та пропускати автомобіль. ОСОБА_2 діяла відповідно до Правил, з дотриманням дистанції.

Представник учасника ДТП ОСОБА_1 - адвокат Тищенко О.О. зазначив, що правова позиція його клієнта - ОСОБА_1 викладена в запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що будь-яких змін до апеляційної скарги внесено не було, хоча сторона захисту посилається на те, що апеляційна скарга складена не професійно.
Відео, на яке посилається ОСОБА_2 , з`явилось у справі після ухвалення оскаржуваного рішення і в суді першої інстанції предметом дослідження було інше відео, на якому зафіксовано, що перед автомобілем ОСОБА_1 їхало інше авто, що і спричинило зупинку автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 . На відео, який надала ОСОБА_7 , відсутня дата та час його створення; з відеозапису не можна ідентифікувати, що саме досліджувана подія на ньому зафіксована. Відеозапис зроблений з монітору, тобто, не з першоносія, що, у свою чергу, викликає сумнів у його достовірності; на відеозапису не видно ні номерних знаків автомобілів, ні марки автомобілів. За відсутності будь-яких ознак автомобіля ОСОБА_1 , не можна однозначно стверджувати, що то був автомобіль саме ОСОБА_1 . У провадженні відсутні будь-які докази, що водій ОСОБА_1 здійснював перестроювання з однієї смуги руху в іншу. З фотознімків, долучених до справи, вбачається, що автомобілі перебувають в одній смузі руху.

Працівник поліції Піскун І.В. в суді апеляційної інстанції зазначив, що за результатами ДТП складені два протоколи про адміністративне правопорушення: стосовно ОСОБА_2 - за порушення нею п. 13.1 Правил дорожнього руху, а стосовно ОСОБА_1 - за порушення ним п. 10.3 означених Правил. Він (поліцейський) був на місці ДТП, пам`ятає цю подію. Оскільки на «Смарт-сити» відеозапис був відсутній, він (поліцейський), вислухавши пояснення двох водіїв, склав два протоколи про адміністративне правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення Правил дорожнього руху, оскільки останній здійснив різку зупинку транспортного засобу посеред дороги, а ОСОБА_2 , у свою чергу, не мала технічної можливості уникнути ДТП. З наданих пояснень ОСОБА_1 дійшов висновку, що ОСОБА_2 не дотрималась безпечної дистанції. Оскільки відеозапису на той час не було, було прийнято рішення про складання адмінматеріалів на обох водіїв. 
Після перегляду відеозапису під час апеляційного розгляду, зазначив, що у даній ДТП вважає винуватим водія автомобіля «LexusLX570».

Інспектор відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП у місті Києві старший лейтенант поліції Шовкун О.Ю. під час апеляційного розгляду пояснив, що станом на серпень 2025 року обіймав саме цю посаду; ОСОБА_2 раніше не знав; вперше побачив у судовому засіданні Київського апеляційного суду. Спочатку адмінматеріали, які передають до відділу, де він працює, підлягають перевірці, йде збір та отримання доказової бази, все фіксується у матеріалах справи.
Наскільки пам`ятає події, то до УПП прийшов учасник ДТП, зазначив, що сталася ДТП. Після проведеної перевірки встановлено, що подія така мала місце у дійсності. Матеріалів справи на руках у нього не було. Особа, яка звернулась до УПП, зазначила, що матеріали справи перебувають в Голосіївському районному суді міста Києва, і для з`ясування всіх обставин провадження виникла необхідність у запиті відеозапису подій. Він (інспектор) погодився, зробив такий запит і віддав цій людині наручно. Письмової заяви від тієї особи він не вимагав. Іноді, коли треба витребувати відеоматеріали, треба діяти оперативно. Інформацію для оформлення запиту взяв зі службової інформаційної бази. Можливо і були якісь матеріали в УПП, проте фізично таких матеріалів у нього не було. ОСОБА_2 безпосередньо до нього не зверталась. Звертався за запитом чоловік ОСОБА_2 . Не пам`ятає, чи залишилась копія цього запиту. На скільки він пам`ятає, копія залишилась, і у ній розписався чоловік. Всі запити реєструються. Виконання цього запиту він не перевіряв.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції наданий для огляду відповідний запит, а також відповідь АЗС «Паралель», за змістом якої на адвокатський запит наданий відеозапис ДТП, яка сталась 24 серпня 2025 року близько 18.20 год. за адресою м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 25, (рух в сторону Одеської площі), що спростовує доводи, викладені у запереченнях адвоката Тищенка О.О. про недопустимість відеозапису, як доказу. 

В суді апеляційної інстанції досліджений відеозапис, наданий ОСОБА_2 на флеш-накопичувачу, на якому зафіксований у третій крайній смузі рух автомобіля Джип темного кольору, який спочатку рухається за автомобілем білого кольору, після чого здійснює маневр обгону справа по середній смузі руху, перестроюється на ліву крайню смугу та починає різко гальмувати, зупиняється, і в нього в`їжджає автомобіль білого кольору. ДТП сталася в одній смузі руху. Будь-яких інших транспортних засобів, які б створили автомобілю Джип темного кольору перешкоду або аварійну ситуацію, матеріали відеозапису не містять. 
Також стороною захисту під час апеляційного розгляду долучено копію постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2025 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, у тому, що 24 серпня 2025 року, о 18.15 год., у м. Києві по вул. Академіка Заболотного, 25, керуючи авто Lexus НОМЕР_3 , не був уважним, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не надав перевагу ТЗ, який рухався у тій смузі, в яку він мав намір перестроїтися, та здійснив зіткнення з автомобілем Jeep Cherokee НОМЕР_2 , в результаті обидва ТЗ отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки, чим порушив п.п. 2.3.б) та 10.3 ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд враховує, що згідно з п. 2.3.б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що саме дії водія ОСОБА_1 , який здійснив спочатку маневр обгону справа транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , після чого в порушення п. 2.3 б, п. 10.3 ПДР України здійснив маневр перестроювання на ту смугу, по який рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , після чого загальмував безпосередньо перед транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 , що і призвело до зіткнення транспортних засобів та їхнього пошкодження. 
Встановлені обставини підтверджуються не тільки поясненнями ОСОБА_2 , а також і відеозаписом, який отриманий у встановленому законом порядку, а також фотознімками транспортних засобів після ДТП, долученими до заперечень адвокатом Тищенком О.О. Саме дії водія ОСОБА_1 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП.
При цьому, недостойна поведінка чоловіка ОСОБА_2 не може слугувати підставою для здійснення таких маневрів на дорозі. 

За встановлених обставин апеляційний суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутні порушення п. 2.3 б, п. 13.1 ПДР України, а, відтак, і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення відносно неї, так і в оскаржуваній постанові місцевого суду. 

Інші доводи, викладені як в апеляційній скарзі, так і у запереченнях до неї, не спростовують обставин, встановлених під час апеляційного розгляду.

Таким чином, слід дійти висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 в частині скасування постанови та закриття відносно неї провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення підлягає до задоволення. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2025 року, якою ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 433135 від 24 серпня 2025 року, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду М.А.Васильєва