ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД 
Миколаївської області

Справа №477/906/26 
Провадження №2/477/1371/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої-судді - Семенової Л.М.,
при секретарі судового засідання - Сеніній В.О.,
розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання до досягнення двадцятитрьох річного віку,

ВСТАНОВИВ:
24 квітня 2026 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання на період навчання, відповідно до якої позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання на час навчання до досягнення нею 23 річного віку у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 квітня 2026 року.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що відповідач є її батьком.
На сьогоднішній день позивач продовжує навчання на денній формі навчання Миколаївського національного аграрного університету за спеціальністю «Харчові технології» факультету «Технології виробництва і переробки продукції тваринництва, стандартизації та біотехнології, ступінь вищої освіти – бакалавр. Термін навчання складає з вересня 2023 року по червень 2027 року.
Витрати, пов`язані з навчанням, потребують значних коштів. Позивачка перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, змоги працювати та забезпечувати себе самостійно у неї немає. 
Доходів матері позивачки ОСОБА_3 не вистачає на її утримання, оскільки на утриманні матері перебуває також малолітній брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим з початком навчального року вони з позивачкою опинилися у скрутному матеріальному стані. 
Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, що і стало підставою для звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на її утримання до закінчення навчання або до досягнення 23 років.
Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно. 
Відповідно до статті 223 ЦПК України, у зв`язку з наявністю доказів щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи та відсутністю від нього заяв про відкладення судового засідання, таке проведено за відсутності відповідача.
В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось.
Справа розглядається за наданими позивачем доказами. Докази, що спростовують позовні вимоги, відповідачем не надавались.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 27.01.2006 року, ОСОБА_2 є батьком позивачки.
Як вбачається з довідки Миколаївського національного аграрного університету від 04.02.2026 року №672, ОСОБА_1 є студентом третього курсу бюджетної форми навчання за спеціальністю «Харчові технології» за ступінню бакалавр факультету «Технології виробництва і переробки продукції тваринництва, стандартизації та біотехнології. За час навчання стипендією не забезпечується. Навчання закінчується у червні 2027 року.
Відповідно до довідки Шевченківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 13.01.2026 року №19, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на утриманні матері ОСОБА_5 . Крім неї на утриманні ОСОБА_5 перебуває ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 Сімейного кодексу (далі СК) України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За загальним правилом, встановленим статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. В той же час утримання дитини складається не лише з наведених витрат, які за своєю суттю є нерегулярними та направленими на задоволення конкретно визначених потреб дитини. В той же час поряд з такими витратами батьки мають забезпечувати можливість задоволення постійних, повсякденних потреб дитини, що пов`язані (але не вичерпуються) необхідністю забезпечення її харчування, проживання, придбання одягу, тощо.
Положення частини 1 статті 199 СК України передбачають обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до частини 3 статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років.
Виходячи з положення статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у Миколаївському національному аграрному університеті на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має власного доходу та потребує матеріальної допомоги.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін.
Аналізуючи встановлені у справі обставини в їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи відсутність власного доходу у позивачки ОСОБА_1 , з урахуванням її потреб, виходячи із розміру прожиткового мінімуму на особу, встановленого Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік», обов`язків батьків, визначених СК України, суд вважає можливим частково задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання її повнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1 /6 від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення навчання ОСОБА_1 чи досягнення нею 23 років, з огляду на обставини, що настануть раніше, що ґрунтується на наданих позивачем доказах.
Оцінивши вищевказані докази у їх сукупності, суд вважає такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить позивача, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище.
При цьому, суд бере до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно позовних вимог, посилання на стан здоров`я, наявність інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, яка продовжую навчання, у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до закінчення позивачкою навчання або досягнення 23 років.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.
Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 81, 88, 130, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим місцем проживання якого є адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на її утримання на період її навчання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 квітня 2026 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим місцем проживання якого є адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в дохід держави (рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - судовий збір) - 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 коп. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (проголошення рішення).
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Л.М.Семенова