ЄУН 201/8387/25
Номер провадження по справі 2/387/39/26

З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі 
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання Косюг І.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 05.08.2025 надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 17469,00 грн за договором кредитної лінії №850013940 укладеного 03.08.2024. 
Свій позов ТОВ "Таліон Плюс" обґрунтовує тим, що 03.08.2024 між ТОВ "Мілоан" та відповідачкою укладено договір кредитної лінії №850013940. Відповідно до умов зазначеного кредитного договору первісний кредитор надав відповідачці у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 5400,00 грн, строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами . Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Таліон Плюс" 05.11.2024 укладено Договір факторингу №МВ-ТП/7, відповідно до якого ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідачка не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 17469,40 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Позивач явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача Дорошенко О.В. 25.11.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти проведення заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилася. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання остання повідомлялася у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, судова повістка у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 10.02.2026 опубліковано оголошення про виклик відповідачки на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2025 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 02.10.2025. Одночасно судом, за клопотанням позивача, витребувано інформацію у АТ "ПУМБ". 
За наслідками судового засідання 02.10.2025, розгляд справи відкладено на 24.11.2025.
Судове засідання у визначену судом дату (24.11.2025) не відбулося у зв`язку із відсутністю доступу до мережі інтернет, тому програма КП "Д-3" не працювала. Розгляд справи призначено на 26.01.2026.
За наслідками судового засідання 26.01.2026, розгляд справи відкладено на 24.03.2026, про що судом 26.01.2026 постановлено відповідну ухвалу суду, якою, серед іншого, зобов`язано позивача надати докази виконання положень п. 9.1.1.7 договору кредитної лінії кредитним договором №850013940 укладеного 03.08.2024.
23.03.2026, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд", від представника позивача Дорошенко О.В. надійшла заява про виконання ухвали суду. 
Суд, ухвалою від 24.03.2026, постановив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Враховуючи, що відповідачка у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подала, про причини неподання суду відзиву не повідомила, зустрічного позову не пред`явила, з огляду на положення ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.11.2024, ТОВ "Таліон Плюс" зареєстроване як юридична особа 19.03.2015, вид економічної діяльності, 64.99 - надання інших фінансових послуг (а.с.40-42).
Судом встановлено, що 03.08.2024 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії №850013940 в електронній формі, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 5400,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Згідно із п. 2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5000,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення 16.04.2023. Згідно п.3.1. договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може отримати черговий транш в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього догвору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Відповідно до п. 3.3 договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2430, 00 грн. Згідно п.5.1 договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом переказу грошових коштів, який завершується зарахуванням грошових коштів на поточний рахунок, для управління яким випущена платіжна картка НОМЕР_1 , що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. У п.7.1 договору зазначено, що рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду - 02.09.2024, а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. Згідно п.8.5.2 договору у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2 договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 02.09.2024 розрахунок витрат за кредитом здійснюється за індивідуальною процентною сnавкою 1,50 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 547,50 відсотків річних. Відповідачка підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора JTNF (а.с.18, 25-31).
До договору надано паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №850013940 від 03.08.2024 (а.с.17).
На підтвердження факту укладення договору позивачем надано заявку на отримання грошових коштів від 03.08.2024 (а.с.17).
На підтвердження факту перерахування коштів позивачем надано: копію підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів виданої ТОВ "ПрофітГід", що в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника ТОВ "Профіт Гід" було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача: номер замовлення/код платіжної інструкції 121е093b-eb94-4bf3-a4df-13de9b6a975d, відправник ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" , номер транзакції 42266-94407-78374, дата проведення 03.08.2024, сума переказу 5400,00 грн, номер платіжної картки НОМЕР_2 , опис credit transaction 3768909909 ОСОБА_1 , договір (оферта) 850013940 від 03.08.2024 та повідомлення АТ КБ "ПУМБ" №КНО-07.8.5/11328БТ від 26.08.2025, з інформацією про те, що на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка НОМЕР_3 на яку 03.08.2024 було зараховано кошти у розмірі 5400,00 грн. (а.с.33 зворотна сторона,).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитним договором №850013940 ОСОБА_1 станом на 05.11.2024 має заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5400,00 грн, за відсотками у розмірі 7614,00 грн. , неустойка 2700,00 грн. Також було здійснено оплати 02.09.2024 у розмірі 2430,00 грн. (а.с. 19).
05.11.2024 ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" уклали договір факторингу №МВ-ТП/7, за яким, в порядках та на умовах даного договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Згідно із п.4.1 договору, право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання Реєстру прав вимоги. Згідно із п 8.1 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до кінця календаного року (до 31 грудня включно), в якому його було укладено, але у будь-якому разі до моменту повного виконання стронами всіх взятих на себе зобоввязань за ним (а.с.21-22).
Відповідно до копій платіжних інструкцій №1000 від 30.12.2024 ТОВ "Таліон Плюс" оплатив ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за відступлення права вимоги, згідно договору факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024 у сумі 3154154,54 грн. (а.с.23 зворотна сторона).
Згідно копії Реєстру права вимоги від 09.11.2024, клієнт ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступив факторові ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги заборгованості в сумі 13284,00 грн згідно кредитного договору №850013940, до боржника ОСОБА_1 (а.с.23).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором 850013940 ОСОБА_1 станом на 05.11.2024 має заборгованість у розмірі за тілом кредиту у розмірі 5400,00 грн, за відсотками у розмірі 12069,00 грн., за неустойкою 2700,00 грн (а.с. 20).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч. 1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису.
Взяті на себе зобов`язання за договором ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" виконало шляхом перерахування коштів на платіжну картку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у розмірі 5400,00 грн.
Звертаючись із позовом до суду, ТОВ "Таліон Плюс" посилалося на те, що воно набуло права вимоги до відповідача на підставі договору надання послуг з факторингу №МВ-ТП/7 від 05.11.2024.
Згідно з ч. 1ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч. 1ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Наданими позивачем та дослідженими судом доказами підтверджується набуття позивачем право вимоги до відповідачки за договором кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024.
Доказів погашення кредитної заборгованості, відповідачкою суду надано не було, відтак позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 54000,00 грн..
Разом з тим, перевіряючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості відсотками, суд не може погодитися з розміром нарахованих відсотків за користування кредитними коштами в сумі 12069,00 грн, виходячи з наступного.
При укладенні кредитного договору, сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
За умовами договору кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024 кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 5400,00 грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 02.09.2024 (п.7.1 договору). Відповідно до п. 3.3 договору для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду за цим договором, позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2430,00 грн. Згідно п.8.4 договору після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховуються за процентною ставкою 2430,00 відсотків річних, на день укладення договору становить 1,50 відсотків в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Відповідачка ОСОБА_1 на виконання п. 3.3 договору здійснила першу пролонгацію дисконтного періоду на 30 днів та сплатила всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 2430,00 грн.
З огляду на наведене, підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування відсутні.
Так, цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п.17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Водночас частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону(яким, зокрема, доповнено пункт 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тому, передбачений у договорі кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024 розмір відсотків за користування кредитом 1,50 % на день та відповідно їх нарахування, суперечить нормам ЗУ «Про споживче кредитування» та підлягає перерахунку.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
При цьому, суд погоджується із нарахуванням відсотків у період з 03.08.2024 по 20.08.2024 за відсотковою ставкою 1,50%, тобто 5400,00 грн х 1,50% х 17 днів =1377,00 грн.
Водночас нарахування відсотків у розмірі 1,5 % за подальший період, з 21.08.2024 суперечить нормам ЗУ «Про споживче кредитування» та підлягає перерахунку:5400,00 грн х 1% х43 дні = 2322,00 грн.
Отже, загальний розмір відсотків, що підлягає стягненню з відповідачки за умовами договору кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024 становить 1377,00 грн +2322,00 грн =3699,00 грн.
Відповідачка здійснила сплату коштів на виконання умов договору кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024 у розмірі 2430,00 грн на погашення заборгованості заборгованості по відсотках.
З урахуванням суми сплачених відповідачкою коштів у розмірі 2430,00 грн, суд дійшов висновку про необхідність зарахування у рахунок погашення заборгованості за відсотками, що означає: 3699,00 грн - 2430,00 грн (нараховані відсотки) = 1269,00 грн. 
Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором кредитної лінії №850013940 від 03.08.2024 добровільно не виконала, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, відтак наявні підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у розмірі 6669,00 грн.: а саме: заборгованості за тілом кредиту - 5400,00 грн.; заборгованості за відсотками - 1269,00 грн.В іншій частині позову слід відмовити за безпідставністю їх заявлення.
Вирішуючи питання судових витрат, суд дійшов наступного.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 конвенції.
Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази, а саме: договір про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024 укладений між адвокатським бюро «Ліга юридичних технологій та інновацій» та ТОВ «Таліон Плюс»; додаткова угода №861 від 30.12.2024 до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000666 ;копію ордеру серії СВ№1116266; копію акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги №5 від 02.12.2024; копію платіжної інструкції №1761 від 30.12.2024, про оплату за надання правової допомоги згідно договору №5 від 02.12.2024 у розмірі 5000,00 грн (а.с.35-38,39).
Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому відшкодуванню за рахунок відповідачки у розмірі 1908,81 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За наведеного, з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 924,78 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 207, 526, 530, 1046, 1050, 1054, 1077, 1081 ЦК України, ст.12,13,81,137,141,263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-  задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" в рахунок оплати боргу по договору кредитної лінії №850013940 укладеного 03.08.2024 кошти у сумі 6669 гривень 00 копійок (шість тисяч шістсот шістдесят дев`ять гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту – 5400,00 грн; заборгованість за відсотками –1269,00 грн.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс"витрати зі сплати судового збору у розмірі 924 гривні 78 копійок (дев`ятсот двадцять чотири гривні 78 копійок) та витрати  на професійну правничу допомогу у розмірі 1908 гривень 81 копійку (одна тисяча дев`ятсот вісім гривень 81 копійку).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", вулиця Жабинського, 13, місто Чернігів Чернігівської області, 14017, код ЄДРПОУ 39700642;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Таїсія СОЛОНЕНКО