ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7636/24  Номер провадження 22-ц/814/1332/26	Головуючий у 1-й інстанції Алексашина Н. С.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,

розглянула в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У липі 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (в подальшому - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 8952176 від 04.10.2022 в сумі 50850 грн. з яких: заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 34350 грн., заборгованість за комісією - 1500 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилалось на те, що 04.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 18952176 в електронній формі, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 15000 грн. на споживчі потреби строком на 100 днів, з датою повернення 12.01.2023, процентна ставка протягом пільгового періоду - 1% за день та 3% за день протягом поточного періоду та зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки.
Невиконання умов договору призвело до виникнення вищевказаної заборгованості. 
Згідно укладеного 27 грудня 2022 року договору відступлення прав вимоги №87-МЛ між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», останнє набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 .
Направлена 14.06.2024 на адресу боржника новим кредитором претензія з повідомленням про відступлення прав вимоги від первісного кредитора до нового та вимога про сплату заборгованості залишилася без належного реагування, в зв`язку з чим товариство звернулося до суду з вимогами про стягнення боргу в судовому порядку.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 8952176 від 04.10.2022 в сумі 50850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог. 

Не погодившись з рішенням суду, адвокат Гонтар В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. 
Вказує про недоведеність факту підписання ОСОБА_1 кредитного договору за допомогою електронного ідентифікатора, перерахування коштів, що виключає в останнього обов`язок по їх поверненню. 
З посиланням на практику Верховного Суду, звертає увагу на безпідставність стягнення комісії, оскільки ОСОБА_1 встановлено плату за послуги, які повинні надаватися стосовно обслуговування кредиту безкоштовно як споживачу банківських послуг. 

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 04.10.2022 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит №18952176, відповідно до умов якого останній отримав грошові кошти в сумі 15000 грн. на споживчі потреби строком на 100 днів, з датою повернення 12.01.2023, процентна ставка протягом пільгового періоду - 1% за день та 3% за день протягом поточного періоду.
Також в договорі сторони визначили, що загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 43500 грн., а загальна вартість кредиту 58500 грн.
Кредитні кошти в сумі 15000 грн. були перераховані на рахунок ОСОБА_1 в АТ «КБ «Приватбанк», згідно платіжного доручення 84004560.
Невиконання умов договору призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 26.12.2022 позивач обрахував в сумі 50850 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 15000 грн., заборгованість за сумою відсотків - 34350 грн., заборгованість за комісією - 1500 грн.
27 грудня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №87-МЛ, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором укладеним з ОСОБА_1 .
Претензією від 14.06.2024 новий кредитор ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило ОСОБА_1 про заміну кредитора та необхідність сплати заборгованості по кредитному договору №18952176 в сумі 50850 грн., проте остання залишилася позичальником без належного реагування.

Ухвалюючи рішення, місцевий суд дійшов висновку про наявність кредитних правовідносин між сторонами, правомірність переходу права вимоги від первісного кредитора до нового, неналежне виконання умов договору позичальником, що призвело до виникнення заборгованості, яку стягнув згідно наданих позивачем розрахунків. 
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону №675-VIII.
Як вбачається з анкети-заяви на кредит №8952176, ОСОБА_1 звернувся на сайті miloan.ua з проханням про отримання кредиту. 
У вказаній анкеті-заяві, яка в подальшому була схвалена кредитором, ОСОБА_1 зазначив свої особисті дані, місце роботи, електронну пошту, номер телефону, суму необхідного кредиту та інше.
На підставі вказаної анкети-заяви було укладено з ТОВ «Мілоан» договір про споживчий кредит №8952176, який було підписано 04.10.2022 електронним підписом ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором L36286 про що свідчить довідка про ідентифікацію. У вказаній довідці зазначено номер телефону НОМЕР_1 , який в свою чергу було вказано ОСОБА_1 при подачі анкети-заяви на кредит.
Колегія суддів вважає, що кредитний договір було укладено у відповідності до ЗУ «Про електронну комерцію» і апелянтом не спростовано як факт його укладання, так і наявність у останнього волевиявлення на отримання грошових коштів, які були перераховані на його картковий рахунок в АТ «КБ Приватбанк» в сумі 15000 грн., що доводиться платіжним дорученням 84004560, а також відповіддю банку на запит суду щодо переказу коштів, як виплата займу Мілоан.
Зазначені обставини були доведені позивачем та не спростовані стороною відповідача в ході розгляду справи. 
Викладені в апеляційній скарзі доводи не місять посилань на обставин, з якими процесуальне законодавство пов`язує підстави для скасування чи зміни судового рішення та не спростовують встановлені судом першої інстанції факти як укладання кредитного договору, так і невиконання позичальником зобов`язань по своєчасному поверненню отриманих коштів. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого суду щодо доведеності укладання спірного кредитного договору та отримання коштів позичальником.
Посилання адвоката на відсутність первинних документів, які підтверджують перерахування коштів, які мають відповідати первинним документам згідно ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», відхиляються колегією суддів, як безпідставні, оскільки платіжне доручення 84004560, про перерахування коштів відповідає встановленим вимогам.
Не беруться до уваги апеляційним судом доводи захисника щодо безпідставного стягнення комісії, яка на його думку є платою за послуги, перелік яких відсутній у договорі, а отримання інформації по кредиту є безоплатним.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як вбачається з п. 1.5.1 кредитного договору, сторони визначили, що комісія за надання кредиту 1500 грн, нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
Тобто вказана комісія буда нарахована саме за видачу кредиту, що не суперечить положенням Закону України «Про споживче кредитування» .
В зазначених випадках необхідно відрізняти комісію за видачу кредиту, як в даному випадку, від комісії за обслуговування кредиту, яка не передбачена та не узгоджувалася сторонами.
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Гонтара Валерія Миколайовича залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 29 червня 2026 року.

Судді: О. І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин