ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 травня 2026 року	Справа №160/4239/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Снігура Анатолія Степановича до військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення виплат,-

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 року (20.02.2026 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Снігура Анатолія Степановича до військової частини НОМЕР_1 , в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 “Про призупинення виплат” від 03.03.2022 року №2813;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) внести зміни до наказу №173 від 16.06.2025 року ОСОБА_2 , про виключення ОСОБА_2 , від 31.07.2022 року, зі списків особового складу, на наступне: ОСОБА_2 , виключити зі списків особового складу від 13.06.2025 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відновити виплату повного грошового забезпечення (100%) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022 року по 13.06.2025 року, (включно);
- стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) усі належні виплати з серпня 2022 року по 13.06.2025 року, включно з індексацією, всі додаткові винагороди, з оздоровчими, компенсацією за невикористані дні відпусток військовослужбовців та матеріальними допомогами.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю військовослужбовця старшого водія, старшого солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 (на час його військової служби то був НОМЕР_4 окремий мотопіхотний батальйон, 17-тої окремої танкової бригади, польова пошта НОМЕР_5 ), згідно офіційної інформації: військова частина НОМЕР_1 - це ІНФОРМАЦІЯ_2 (з листопада 2024 року - окрема важка механізована бригада), що базується в АДРЕСА_3 . Син позивача ОСОБА_2 , був призваний на військову службу 10.05.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 , (станом на час розгляду позову - є ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та приймав безпосередню участь в антитерористичний операції (на далі - АТО), на території Донецької та Луганських областей. Та при виконанні бойового завданім син позивача ОСОБА_2 , при виході з оточення з м. Іловайська, зник безвісті, чи потрапив в полон до терористичного угрупування, зв`язок з ним було втрачено 28.08.2014 року. ОСОБА_2 , безпосередньо був задіяний до бойових дій, в відповідності до наданих військовою частиною НОМЕР_1 , довідок, в тому рахунку “Довідки про безпосередню участь особи в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України” від 18.01.2022 року “станом на час подання заяви (22.11.2024 року), зберігається грошове забезпечення у відповідності до займаної посади - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти, та з часу введення воєнного стану з 24.02.2022 року, до встановлення особи так як у відповідності до довідки №93 від 28.04.2015 року, ОСОБА_2 , знаходиться в полоні та є заручником терористичних формувань”. У відповідності до діючого законодавства України, Постанови КМУ №884 “Про затвердження “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти” від 30.11.2016 року, за полоненим чи безвісті зниклим в період проведення воєнних дій за бойовим розпорядженням, тому безпосередньо старшому солдату ОСОБА_2 , та його утриманцям, членам його сім`ї яким повинно виплачуються його грошове забезпечення, преміальні та інші обов`язкові виплати належні військовослужбовцю та членам його сім`ї. Станом на час звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення (наказу/наказів) відповідачем не виконується, тобто грошове забезпечення ОСОБА_2 , та членам його сім`ї не законно не виплачується. На підтвердження останнього позивач зазначала про наступне. Відповідно до наданої позивачу раніше офіційної інформації, яким є “Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_3 №29 від 07.06.2014 року, про перехід старшого солдата ОСОБА_2 у підпорядкування керівника АТО у Донецькій та Луганській областях у район виконання бойових завдань с. Краснопілля. Довідкою №93 від 28.04.2015 року, про те, що син позивача старший солдат ОСОБА_2 , дійсно в період з 07.06.2014 року по 29.08.2014 року, безпосередньо брав участь в АТО. Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного у військовій частині - польова пошта НОМЕР_6 , старший солдат ОСОБА_2 , вважається таким, що 29.08.2014 року за обставин виходу з оточення в районі міста Іловайськ Донецької області був захоплений в полон та є заручником терористичних формувань. Відповідно до довідки №782 від 14.05.2015 року, яка видано старшому солдату ОСОБА_2 , ОСОБА_2 дійсно в період з 15.06.2014 року по 31.08.2014 року брав участь в АТО з посиланням на наказ командира в/ч польова пошта НОМЕР_6 № 88 від 02.09.2014 року. Згідно витягу з наказу №134 від 14.05.2015 року”, старший солдат ОСОБА_2 , водій стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, прибув до складу сил та засобів та бере безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань з 07.06.2014 року. Довідкою №1071 від 20.04.2018 року, відповідач підтверджує, що довідка, видана старшому солдату ОСОБА_2 , про те що 31.08.2014 року за обставин виходу з оточення в районі н.п. Іловайськ (м. Іловайськ) Донецької області, зник безвісті та перебуває зниклим безвісті. Довідкою №184 від 18.07.2022 року, виданою старшому солдату ОСОБА_2 , про те, “що 31.08.2014 року за обставин виходу з оточення в районі н.п. Іловайськ Донецької області, зник безвісті та перебуває зниклим безвісті”. На думку позивача, означені надані позивачу відповідачем витяги з наказів, довідки відносно військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_2 , які чітко зазначають, що останні видані особисто старшому солдату ОСОБА_2 , а довідка №93 від 28.04.2015 року чітко вказує, що старший солдат ОСОБА_2 , знаходиться в полоні та є заручником терористичного формування станом на 28.04.2015 року. На переконання позивача, у відповідача була відповідна інформація, що старший солдат ОСОБА_2 , знаходиться в полоні та є заручником терористичного формування. Відповідач, звертався до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, із заявою про оголошення особи померлою, тобто військовослужбовця, сина позивача ОСОБА_2 , вих. №4172 від 25.06.2024 року, цивільна справа №216/4803/24, однак ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, від 09.07.2024 року, провадження №216/4803/24, було направлено за підсудністю на розгляд до Солонянського районного суду. Тож, рішенням Солонянського районного суду від 05.05.2025 року у справі №216/4803/24 (№2-0/192/21/25) було частково задоволено позовні вимоги військової частини НОМЕР_7 та оголошено ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 - померлим. Рішення Солонянського районного суду від 05.05.2025 року, відповідачем не було оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги та рішення Солонянського районного суду набрало законної сили 06.06.2025 року. Позивачем відповідно до рішення Солонянського районного суду від 05.05.2025 року у справі №216/4803/2 отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , у віці 37 років, складено відповідний актовий запис №16, місце смерті не встановлено, дата видачі 25.06.2025 року, Серія НОМЕР_8 . Таким чином відповідно до інформації з свідоцтва про смерть ОСОБА_2 ”, Серія НОМЕР_8 , дата смерті - є ІНФОРМАЦІЯ_7 , у відповідності до чинного законодавства України, Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Цивільного кодексу України. Отримавши свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , копію якого позивач надала з запитуваними документами до ІНФОРМАЦІЯ_8 в червні місяці 2025 року, для виплати грошового забезпечення сина, отримання статусу члена сім ї військовослужбовця та 04.08.2025 року за №4362 остання отримала сповіщення сім ї №25 про визнання померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 її сина ОСОБА_2 . Станом на час подання адміністративного позову, питання про виплату грошового забезпечення сина позивача військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого водія старшого, солдата ОСОБА_2 , відповідачем не вирішено. Позивач особисто верталася з письмовими зверненнями в порядку до судового вирішення спору до відповідача, тобто командира військової частини НОМЕР_1 , це є звернення від 21.11.2024 року, з проханням перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_2 , надати позивачу відповідні документи та їх копії: довідку про грошове забезпечення по місячно, надати витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , грошовий атестат, довідку про проходження військової служби старшого водія, старшого солдата ОСОБА_2 , акт та висновок розслідування щодо обставин полону чи безвісті зникнення мого сина ОСОБА_2 11.12.2024 року позивачем подано письмове звернення до Міністра оборони України, з проханням зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 діяти в межах Конституції України та виконати вимоги у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 року № 884 в повному обсязі та надати запитувані документи: довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , за військовою посадою старшого водія 2-го стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти, його грошовий атестат, витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , тощо. На звернення позивача до Міністра оборони України від 11.12.2024 року, (реєстраційний номер 4-175435 від 27.12.2024), військова частина НОМЕР_9 , код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , надала відповідь №1314/10/1/2/163 від 24.01.2025 року повідомила про можливість у відповідності до Закону України “Про доступ до публічної інформації”, подовження строку розгляду запиту до 20-ти робочих днів. Листом №1407 від 23.01.2025 року ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , повідомив, що порушені позивачем питання відносно грошових виплат військовослужбовцю ОСОБА_2 , позивач може заявити в судовому засіданні при розгляді справи №216/4803/24, та повідомив останній тільки про те, що грошове забезпечення ОСОБА_2 , здійснювалося на картковий рахунок за заявами від 07.02.2015 року та від 15.04.2016 року. Відповідач, також повідомив позивачу про наказ командира військової частини НОМЕР_1 “Про призупинення виплат” від 03.03.202 року №2813 щодо призупинення виплати грошового забезпечення. До листа №1407 відповідач надав додатки у вигляді копії карток особистого рахунку ОСОБА_2 за період 2015-2022 року. Відповідно до змісту офіційного листа військової частини НОМЕР_1 за підписом командира військової частини, відповідач зазначає та підтверджує свої дії щодо призупинення виплат грошового забезпечення ОСОБА_2 .. При цьому, у своїй відповіді відповідач посилається на наказ “Про призупинення виплат” № 2813, але в листі №1407 відповідач дату наказу спотворює, або не зазначає її повністю, чим унеможливлює встановлення дійсної дати наказу № 2813 та його правочинність. Відповідач, листом №1407 зазначив, що виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 , були за заявами від 07.02.2015 року та від 15.0.2016 року. Отже, грошове забезпечення ОСОБА_2 , було виплачено в 2015 році можливо за серпень місяць та включно по грудень місяць 2015 року. Інші виплати грошового забезпечення ОСОБА_2 , відповідачем не підтверджуються, та на суб`єктивну думку позивача взагалі не виплачувалися у повному обсязі. До того ж, відповідач надавши позивачу копії заяв від 07.02.2015 року та 15.04.2016 року підтвердив, що такі заяви на виплату грошового забезпечення були надані в його розпорядження, але виплата грошового забезпечення ОСОБА_2 , була незаконно призупинена. Відповідач жодним чином взагалі не підтвердив виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 , в період з серпня місяця 2014 року по грудень місяць включно 2014 року. Відомості у позивача відсутні. 30.08.2025 року позивач звернулася до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 з письмовим зверненням відносно дій та бездіяльності посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ) щодо поданих нею до них відповідних заяв з додатками копії документів, відносно виплат передбачених законодавством України в разі втрати годувальника, також на поховання, на встановлення пам`ятника ОСОБА_5 , відносно передбачених пільг сім`ї загиблого, в тому рахунку й пенсійного забезпечення. Усі документи, які вимагали від позивача посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_11 ще у червні місяці 2025 року, було надано весь комплект необхідних документів, але станом на вересень місяць 2025 року, жодної відповіді від ІНФОРМАЦІЯ_8 , на свої заяви позивач не отримала. Листом від 13.10.2025 року №7/27733/8, начальник ІНФОРМАЦІЯ_12 полковник ОСОБА_6 , повідомив, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 за вих. №1860/1507 від 26.06.2025 року до військової частини НОМЕР_1 було направлено повний пакет необхідних документів щодо отримання належного грошового забезпечення та повний пакет документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника, отримання одноразової грошової допомоги, оформлення посвідчення члена сім`ї військовослужбовця, тощо. Не отримавши у визначений строк відповіді від відповідача та необхідних документів, ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно направив відповідачу запит від 29.07.2025 року за вих. № 1860/1734. 31.07.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 від відповідача отримали оригінали документів за вх.6262. Також позивачу повідомлено, що начебто направлено запит “на 20-ту регіональну ВЛК документи для встановлення причинного зв`язку смерті її сина ОСОБА_2 , направлено 05.08.2025 року вих.№ 7/4373, після отримання витягу з протоколу 20 РВЛК (вх. 7/8017 від 22.09.2025 року) було розпочато роботу по оформленню пакетів документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника, отримання ОГД та оформлення посвідчень члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_8 копію листа №16971 від 12.11.2025 року, від військової частини НОМЕР_1 , відносно розгляду її заяви вих.№ 1860/2500 від 14.10.2025 року, яким відповідач повідомляє, що ним розглянуто її заяви з додатками та прийнято позитивне рішення щодо виплат грошової допомоги на поховання відповідно до заяви від 17.09.2025 року, матері військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини. Позивачу також було надано копію протоколу засідання військово-лікарської комісії №2025-0905-1456-3847-7 від 05.09.2025 року 20 Регіональна ВЛК (м. Дніпро). Даним протоколом зазначено наступне: “Члени комісії слухали: начальника 2-го відділення ІНФОРМАЦІЯ_13 №7/4373 від 05.08.2025 року питання встановлення причинного зв`язку старшого солдата ОСОБА_2 , розглянуто документи: свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , наказ командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 16.06.2025 року, сповіщення на загиблого (померлого), захопленого в полон №1905 (вих.№1569) від 02.07.2025 року, інше №216/4803/24 провадження №2-о/192/21/25 від 05.05.2025. Встановлено: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання старший солдат призваний 10.05.2014 року Солонянським ВК, дані про проходження військової служби у Збройних Силах з 10.05.2014 по 13.06.2025 року, висновок комісії: СМЕРТЬ,ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ”. Додатки до протоколу позивачу не надавалися. Також позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_8 витяг із наказу командира НОМЕР_11 окремої важкої механізованої Криворізької бригади імені Константина Пестушка №73-РС від 17.06.2025 року, параграф 1, яким зазначено, наступне: “Відповідно до пункту 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб рядового, сержантського та старшинського складу виключити зі списків особового складу Збройних Силах України у зв`язку з загибеллю (смертю): 1. Старшого солдата ОСОБА_2 , який перебуває в розпорядженні командира НОМЕР_11 окремої важкої механізованої Криворізької бригади, із 13 червня 2025 року, Народився ІНФОРМАЦІЯ_14 . У ЗС із 05.2014 року. НОМЕР_12 . Вважати померлим з 13 червня 2025 року. Смерть настала під час проходження військової служби, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та із захистом Батьківщини”. Отже, надану позивачу попередню інформацію, яка міститься в листі №18248 від 19.12.2025 року, де було посилання на наказ командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 16.06.2025 ОСОБА_2 щодо виключення зі списків особового складу від 31.07.2022 року, копію наказу №173 позивачу не було надано. Зміст наказу №173 позивачу не відомий. Цим ж листом відповідач просить ІНФОРМАЦІЯ_13 повідомити позивачу, що у відповідності до Розділу XXX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 “Про затвердження “Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” ( зі змінами і доповненнями): “У разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення та додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень (якщо смерть пов`язана із захистом Батьківщини) за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а вразі якщо її (його) немає, повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачем неповнолітніх дітей ( осіб з інвалідністю з дитинства-незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовця рівними частинами, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей”. Відповідач у цьому листі зазначає, наступне: враховуючи викладене, з метою дотримання черговості при здійсненні виплат яка визначена вищевказаною нормою наказу МО України просить скерувати до частини завірені повні витяги з ДРАЦСГ стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 про народження, шлюб, розлучення, зміну імені, прізвища, ім`я по-батькові, наявність/відсутність дітей, а також витягів щодо встановлення батьківства/усиновлення. Цим абзацом листа №16971 від 12.11.2025 року, відповідач суперечить та заперечує, що інформацію надану в листі від 13.10.2025 року №7/27733/8 начальником ІНФОРМАЦІЯ_12 полковником ОСОБА_7 , яким позивачу повідомлялося, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 за вих. №1860/1507 від 26.06.2025 року було направлено до військової частини НОМЕР_1 повний пакет необхідних документів щодо отримання належного грошового забезпечення та повний пакет документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника, отримання одноразової грошової допомоги, оформлення посвідчення члена сім ї військовослужбовця, тощо. Не отримавши у визначений строк відповіді від відповідача та необхідних документів, ІНФОРМАЦІЯ_4 повторно направив відповідачу запит від 29.07.2025 року за вих. № 1860/1734. Отже, відповідач у листі №16971 від 12.11.2025 року посилається на “Розділ XXX наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 “Про затвердження Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам” (зі змінами і доповненнями), позивач вивчила зміст “Розділу XXX “Наказу № 260”, але зазначене відповідачем в листі №16971 не знайшло підтвердження через відсутність зазначеного в діючому наказі № 260. Тож, 01.12.2025 року позивач вчергове звернулася до відповідача зі зверненням про відновлення грошового забезпечення ОСОБА_2 та грошового забезпечення його членів сім`ї. Також позивач отримала 27.12.2025 року лист від фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 №18248 від 19.12.2025 року за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , яким позивачу повідомлялося наступне: “За дорученням командира військової частини НОМЕР_1 у фінансово-економічної служби військової частини в межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 01.12.2025 року стосовно нарахувань та виплат грошового забезпечення за період перебування ОСОБА_2 у статусі безвісті зниклого”. Повідомляється, що ОСОБА_2 , було призупинено нарахування грошового забезпечення від 01.08.2022 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 16.06.2025 року ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу від 31.07.2022 року на підставі рішення № 216/4803/24. Також відповідач надав позивачу копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2025 року. Таким чином, відповідач своїм листом №18248 від 19.12.2025 року, підтверджує, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 є незаконними, тому що: навіть призупинення нарахування грошового забезпечення від 01.08.2022 року ОСОБА_2 , відповідно до наказу №2813 від 03.09.2022 року виконано з порушенням вимог чинного законодавства України в частині початку дії наказу, дата підписання наказу №2813 є 03.09.2022 року, а наслідки настали з 01.08.2022 року, також призупинення нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 , не є позбавленням його та членів його сім`ї, права на грошове забезпечення; надана позивачу інформація в листі №18248 від 19 грудня 19.12.2025 року, з начебто наказу командира військової частини № НОМЕР_13 від 03.09.2025 року взагалі вказує на невідповідність дій посадових осіб, до відповідності до чинного законодавства України, які є незаконними; в листі №18248 зазначено наказ №173 від 16.06.2025 року про виключення ОСОБА_2 , зі списку особового складу військової частини на підставі рішення №216/4803/24, яке було ухвалено Солонянським районним судом 05.05.2025 року, та набрало законної сили 06.06.2025 року, тобто ОСОБА_2 , не був оголошеним померлим, та мав право на грошове забезпечення, до виключення його зі списку особового складу військової частини, за наказом командира, що можливо тільки на підставі свідоцтва про смерть, а законною підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , серії НОМЕР_8 від 25.06.2025 року, про факт його смерті відповідач був обізнаний тільки з часу видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , що було на підставі рішення Солонянського районного суду від 05.05.2025 року. Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , отримувала позивач особисто. А відповідачу міг надати копію свідоцтва про смерть тільки ІНФОРМАЦІЯ_4 , це є вих.№ 1860/1507 від 26.06.2025 року, яке було до військової частини НОМЕР_1 , направлено разом з повним пакетом необхідних документів. Відповідач, в листі №18248, зазначає, що наказом № 173 від 16.06.2025 року рогу ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу від 31.07.2022 року начебто на підставі рішення № 216/4803/24. Таким чином відповідач, своїм листом №18248 вводить позивачу в оману, фальшує накази, надає недостовірні данні, які в подальшому відповідачем не підтверджуються, й частково спростовуються. В рішенні суду від 05.05.2025 року, дата смерті ОСОБА_2 , не ухвалювалася. Згідно рішення суду від 05.05.2025 року, було частково задоволено позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 , тобто відповідача та оголошено ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 - померлим”. Вказана в листі інформація відносно наказу № 2813 начебто від 03.09.2025 року не відповідає наданій позивачу відповідачем інформації змісту в копії наказу № 2813 від 03.09.2022 року. Враховуючи зміст листа №18248, позивачем не виключена можливість існування іншого наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2025 року, який відповідачем позивачу не надано. Отже позивач вважає, що дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 в частині прийняття наказу №2813 від 03.09.2022 року про призупинення виплат грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_2 та наказу № 173 від 16.06.2025 року щодо виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу від 31.07.2022 року є протиправними та такими, що прийняті всупереч нормам чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, тому підлягають скасуванню або внесення відповідних змін та вчинення відповідачем певних дій по відновленню грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_2 , та членів його сім`ї.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.02.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 25.02.2026 року передана судді Пруднику С.В.
02.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду означену позовну заяву було залишено без руху та надано було позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду: оригіналу документа про доплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.; позовної заяви разом із її копією а також копіями доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, оформлену у відповідності до вимог ст.ст.160, 161 КАС України із зазначенням кількісним складом відповідачів (вірним найменуванням відповідача (чів)); заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом та обґрунтування пропуску строку. 
17.03.2026 року від ОСОБА_1 до суду надійшли заява про усунення недоліків, пояснення на ухвалу суду від 02.03.2026 року та заява про поновлення строку. До означених заяв та до пояснення позивачем було долучено підтвердження щодо сплати судового збору у сумі 2662,40 грн.
У встановлений Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
23.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовною заявою. Прийняти до свого провадження позовну та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у військової частини НОМЕР_1 та у Міністерства оборони України: засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 “Про призупинення виплат” від 03.03.2022 року №2813 та наказу № 173 від 16.06.2025 року ОСОБА_2 , про виключення ОСОБА_2 , від 31.07.2022 року, зі списків особового складу. Письмові та вмотивовані пояснення щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення (100%) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022 року по 13.06.2025 року, (включно) та усіх належних виплат з серпня 2022 року по 13.06.2025 року, включно з індексацією, всі додаткові винагороди, з оздоровчими, компенсацією за невикористані дні відпусток військовослужбовців та матеріальними допомогами. Судом зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (inbox@adm.dp.court.gov.ua; inboxdoas@adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 23.04.2026 року. Судом попереджено військову частину НОМЕР_1 та Міністерство оборони України про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
Від військової частини НОМЕР_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив наступне. Військовою частиною НОМЕР_1 до списків особового складу частини наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 №199 від 24.06.2014 зарахований військовослужбовець, який проходив службу під час мобілізації на особливий період, а саме старший солдат ОСОБА_2 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Письмечево, Солонянського району, Дніпропетровської області, призваний 10.05.2014 ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Відповідно до акту службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців частини під час виконання бойового завдання в районі міста Іловайськ Донецької області з`ясовано, що в період з 24.08.2014 по 29.08.2014 особовий склад військової частини з боєм здійснював прорив із оточення в районі м. Іловайськ. Підрозділи Збройних Сил України потрапили під потужний артилерійський, танковий обстріл та обстріл зі стрілецької зброї, гранатометів тощо. В результаті чого значна частина військовослужбовців загинули, зникли безвісті чи захоплені в полон до терористичних угрупувань. В ході службового розслідування факт зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 , у зв`язку з воєнними діями в районі міста Іловайськ Донецької області 29 серпня 2014 року, підтвердився, що знайшло своє відображення в наказі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 №199 від 24.06.2015. 19.09.2014 до Солонянського районний відділ Головного управління МВС України в Дніпропетровській області звернулась ОСОБА_1 із заявою про те, що її син ОСОБА_2 , 1987 р.н., в травні 2014 року викликаний до ІНФОРМАЦІЯ_15 та направлений в зону проведення АТО на території Донецької області, після чого вони періодично спілкувались по мобільному телефону, починаючи з 24.08.2014 зв`язок ОСОБА_1 із сином ОСОБА_2 втрачено, коли той знаходився в м. Іловайськ Донецької області. Органом досудового розслідування внесено відомості за фактом безвісти зникнення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014040570000697 від 20.09.2014 за ч. 1 ст.115 КК України. Згодом кримінальне правопорушення перекваліфіковано за ст. 348 КК України. 28.01.2019 за вих.№581 позивачка звернулася із запитом до Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції України про надання інформації щодо перебування в розшуку та про здійснені розшукові заходи відносно ОСОБА_2 . З отриманої на запит відповіді встановлено, що ОРС категорії «Розшук» закрито, у зв`язку з встановленням місця знаходження останнього, згідно висновку експертів НДЕКЦ МВС України від 23.09.2016, труп останнього встановлений в Дніпропетровському обласному бюро СМЕ. Вказані відомості, щодо загибелі ОСОБА_2 надійшли до військової частини НОМЕР_1 (яка є правонаступником військової частини - польова пошта НОМЕР_5 ) під час ознайомлення із матеріалами судової справи про оголошення особи померлою, щодо ОСОБА_2 відповідачем, відповідно вимог «Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених в полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №884 від 30.11.2026, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2813 від 03.09.2022 зобов`язано відповідні підрозділи призупинити виплати родичам ОСОБА_2 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №260 від 03.09.2022 ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира частини з 24.06.2025, як такий що зник без вісті, вважати померлим, знятий з грошового забезпечення з 01.08.2022. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 у справі №216/4803/24, частково задоволено заяву військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_9 . Позивачем отримано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_8 від 25.06.2025, де датою смерті ОСОБА_2 вказано 13.06.2025. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №173 від 16.06.2025 старшого солдата ОСОБА_2 визнано померлим з 13.06.2025 на підставі наведеного рішення суду та свідоцтва про смерть. Фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 на виконання наведених наказів командування зупинено нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткових винагород родичам ОСОБА_2 з 01.08.2022. Відповідна заявка на фінансування до забезпечувального органу в період з 01.08.2022 по теперішній час не надавалась. Грошові кошти на особовий рахунок військовослужбовця не надходили і не депонувалися. Враховуючи зупинення грошового забезпечення ОСОБА_2 та фактичну відсутність його на службі з 01.08.2022 неможливо визначити розміри індексації грошового забезпечення, розмір додаткових та матеріальних винагород і компенсацій невикористаних днів відпусток. Тому позовні вимоги в дані частині є передчасними. Крім того, позовні вимоги «зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відновити виплату повного грошового забезпечення (100%) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022 року по 13.06.2025 року, (включно)» є не коректними та такими з яких неможливо встановити їх точний зміст, оскільки старший солдат ОСОБА_2 посаду командира військової частини НОМЕР_1 ніколи не обіймав. Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон №2011-ХІІ) в редакції до 08.10.2024 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. За приписами частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: - у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); - загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла). Відповідно положень п. 6 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884 (надалі Порядок) – «виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими». Відповідно вимог п. 7 Порядку виплата грошового забезпечення (тобто 100%) здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Відповідно Закону України «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» державою змінено порядок та розмір нарахування та виплати грошового забезпечення родичам безвісно відсутніх військовослужбовців. Встановлено, що «у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань». Вказаний закон набрав чинності з 01.02.2025, відповідно з цього дня нарахування та виплата грошового забезпечення родичам безвісно відсутніх військовослужбовців здійснюється за новим порядком. Позовні вимоги позивача в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати відповідача виплатити Позивачу 100% грошове забезпечення за період з 01.02.2025 по 16.06.2025, як члену сім`ї (матері) військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 суперечать наведеним вимогам закону та не можуть бути задоволені. Крім того, відповідно вимог п. 6 Порядку: належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть. Позивачем до поданих заяв та вказаного позову не додано відомості про прийняття спадщини за ОСОБА_2 , тому обсяг її повноважень стосовно активів ОСОБА_2 не підтверджені належним чином і відповідно неможливо встановити, чи є вона належним позивачем у вказаному провадженні. Відтак, будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було.
Від третьої особи – Міністерства оборони України до суду надійшло пояснення, в якому зазначено про наступне. Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» встановлено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Пунктом 2 вищезазначеної постанови, встановлено що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. До цього часу діяла постанова Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Виплата грошового забезпечення членам сім`ї військовослужбовця здійснюється відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884. Виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій). Таким чином, виплата грошового забезпечення належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_1 . Ознайомившись з відзивом військової частини НОМЕР_1 на позовну заяву, Міністерство оборони України вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню.
Від представника позивача адвоката Снігура А.С. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про те, що відповідач не подав будь-якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , є матір`ю військовослужбовця старшого водія, старшого солдата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 (на час його військової служби то був НОМЕР_4 окремий мотопіхотний батальйон, 17-тої окремої танкової бригади, польова пошта НОМЕР_5 ). 
Позивач у поданій до суду позовній заяві вказує, що гідно офіційної інформації: військова частина НОМЕР_1 - це ІНФОРМАЦІЯ_2 (з листопада 2024 року - окрема важка механізована бригада), що базується в АДРЕСА_3 . Син позивача ОСОБА_2 , був призваний на військову службу 10.05.2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 , (станом на час розгляду позову - є ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та приймав безпосередню участь в антитерористичний операції (на далі - АТО), на території Донецької та Луганських областей. Та при виконанні бойового завданім син позивача ОСОБА_2 , при виході з оточення з м. Іловайська, зник безвісті, чи потрапив в полон до терористичного угрупування, зв`язок з ним було втрачено 28.08.2014 року. ОСОБА_2 , безпосередньо був задіяний до бойових дій, в відповідності до наданих військовою частиною НОМЕР_1 , довідок, в тому рахунку “Довідки про безпосередню участь особи в АТО, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України” від 18.01.2022 року “станом на час подання заяви (22.11.2024 року), зберігається грошове забезпечення у відповідності до займаної посади - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти, та з часу введення воєнного стану з 24.02.2022 року, до встановлення особи так як у відповідності до довідки №93 від 28.04.2015 року, ОСОБА_2 , знаходиться в полоні та є заручником терористичних формувань”. У відповідності до діючого законодавства України, Постанови КМУ №884 “Про затвердження “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти” від 30.11.2016 року, за полоненим чи безвісті зниклим в період проведення воєнних дій за бойовим розпорядженням, тому безпосередньо старшому солдату ОСОБА_2 , та його утриманцям, членам його сім`ї яким повинно виплачуються його грошове забезпечення, преміальні та інші обов`язкові виплати належні військовослужбовцю та членам його сім`ї.
21.11.2024 року позивач звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила: 1. У зв`язку із зверненням військової частини НОМЕР_1 до суду про визнання старшого солдата ОСОБА_2 , та оголошення особи померлою справа № 216/4803/24, для досудового вирішення можливого позову до військової частини про виплату грошового забезпечення з преміальними та іншими обов`язковими виплатами які належать ОСОБА_2 , пропонувала перерахувати кошти в повному обсязі. 2. Також надати довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 в період з серпня місяця 2014 року по листопад місяць 2024 роки за військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти ( по місячно); 3. Надати витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові та преміальні інші виплати ОСОБА_2 . 4. Грошовий атестат та довідку про розмір грошового забезпечення. 5. Довідку про проходження військової служби; 6. Акт та висновок розслідування щодо обставин полону чи безвісті зниклого. 
04.12.2024 року позивач звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просила: 1. У зв`язку із зверненням військової частини НОМЕР_1 до суду про визнання старшого солдата ОСОБА_2 , та оголошення особи померлою справа № 216/4803/24, для досудового вирішення можливого позову до військової частини про виплату грошового забезпечення з преміальними та іншими обов`язковими виплатами які належать ОСОБА_2 , пропонувала перерахувати кошти в повному обсязі. 2. Також надати довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 в період з серпня місяця 2014 року по листопад місяць 2024 роки за військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти ( по місячно); 3. Надати витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові та преміальні інші виплати ОСОБА_2 . 4. Грошовий атестат та довідку про розмір грошового забезпечення. 5. Довідку про проходження військової служби; 6. Акт та висновок розслідування щодо обставин полону чи безвісті зниклого. 
З довідки військової частини-польова пошта НОМЕР_6 від 28.04.2015 року №93 вбачається, що старший солдат ОСОБА_2 , дійсно в період з 07.06.2014 року по 29.08.2014 року брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичній операції поблизу міста Іловайськ Донецької області на підставі наказу Антитерористичного центру при СБУ від 15.06.2014 року №33/2441, наказу командира військової частини-польова пошта НОМЕР_6 від 07.06.2014 року №29, розпорядження Начальника Генерального штабу Збройних Сил України №8/580 від 06.06.2014 року. Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного у військовій частині -польова пошта НОМЕР_6 , старший солдат ОСОБА_2 , вважається таким, що 29.08.2014 року за обставин виходу з оточення в районі міста Іловайськ Донецької області був захоплений в полон та є заручником терористичних формувань по теперішній час.
З довідки військової частини-польова пошта НОМЕР_6 від 14.05.2015 року №782 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, остання видана старшому солдату ОСОБА_2 про те, що він дійсно в період з 06.08.2014 по 31.08.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 у складі військової частини - польова пошта НОМЕР_6 . Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного військовій частині-польова пошта НОМЕР_6 військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , старший солдат ОСОБА_2 вважається таким, що 31.08.2014 року за обставин виходу з оточення в районі н.п. Іловайськ Донецької області, зник безвісті та перебуває зниклим безвісті по теперішній час. Підстава: наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 14.05.2015 року № 134, наказ Антитерористичного центру при СБУ від 14.06.2014 року № 33/237Т, розпорядження начальника генерального штабу Збройних Сил України № 8/580 від 06.06.2014 року, наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_6 № 65 від 06.08.2014 року, розпорядження керівника антитерористичної операції № 682/АТО від 04.08.2014 року, наказ керівника сектору “Б” № 41 від 31.08.2014 року, наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_6 № 88 від 02.09.2014 року.
Відповідно до витягу із наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на 14.05.2015 території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 14.05.2015 року №134: 10. Нижчепойменованих військовослужбовців НОМЕР_14 батальйону територіальної оборони (військова частина польова пошта НОМЕР_6 ), (з 15.11.2014 року НОМЕР_14 окремого мотопіхотного батальйону НОМЕР_11 окремої танкової бригади (військова частина польова пошта НОМЕР_5 АДРЕСА_3 )), вважати такими, що прибули до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань, з 07 червня 2014 року: старшого солдата ОСОБА_2 , водія стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти; Підстава: 1. Наказ керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 14.06.2014 №33/237/т; 2. Телеграма тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини польова пошта НОМЕР_5 від 11.05.2015 №3675/1240/1218 (вх. №40180г від 11.05.2015).
15.04.2016 року ОСОБА_1 звернулась із заявою на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , в якій просила дозволу на здійснення виплат грошового забезпечення її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , який перебуває заручником незаконних збройних формувань з 29.08.14 року, та який утримується на обліку військової частини НОМЕР_1 . Грошове забезпечення свого сина ОСОБА_2 позивач просила нараховувати на картку Приват Банку.
Як вбачається з довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України командира військової частини НОМЕР_1 № 184 від 18.01.2022 року, старший солдат ОСОБА_2 дійсно в період з 06 червня 2014 року по 31 серпня 2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі районах проведення антитерористичної операції АДРЕСА_4 у складі військової частини - польова пошта НОМЕР_6 . Відповідно до матеріалів службового розслідування, проведеного у військовій частині - польова пошта НОМЕР_6 військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , старший солдат ОСОБА_2 вважається таким, що 31 серпня 2014 року за обставин виходу з оточення в районі н. п. Іловайськ, Донецької області, зник безвісті та перебуває зниклим безвісті по теперішній час.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 03.09.2022 року №260: 1. солдата ОСОБА_2 , який знаходиться у розпорядженні командира частини з 24 червня 2015 року, як такий що зник без вісті, вважати померлим, зняти з грошового забезпечення з 01 серпня 2022 року. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 (3 адміністративно-господарчої діяльності) №2813 від 03 вересня 2022 року.
03.09.2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2813 «Про призупинення виплат» встановлено, що під час ознайомлення з матеріалами судової справи за заявою про оголошення померлою, була отримана інформація від Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (вих. №48/6-672 від 30.01.2019 року) стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 , який перебував у державному розшуку як безвісно зникла особа. Відповідно да наданої інформації розшукову справу відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрито у зв`язку з встановленням місця знаходження останнього, згідно висновку експертів НДЕКЦ МВС України від 23.09.2016 року, труп останнього був встановлений в Дніпропетровському обласному бюро СМЕ. У зв`язку з вищевикладеним, керуючись «Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 року, наказано: 1. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику служби призупинити виплатити грошового забезпечення родичам ОСОБА_2 з 01 серпня 2022 року. 2. Начальнику відділення персоналу штабу частини видати наказ про призупинення виплат грошового забезпечення родичам ОСОБА_2 з 01 серпня 2022 року.
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 року у справі №216/4803/24 (провадження №2-о/192/21/25) заяву військової частини НОМЕР_1 , яка розташована: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань НОМЕР_2 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який розташований: м. Дніпро, пр. науки, буд 112, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 33339119. Солонянська державна нотаріальна контора, яка розташована: с-ще Солоне. Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02891285. Виконавчий комітет Солонянської селищної ради (як орган опіки та піклування), який розташований: с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3. ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40204292, ОСОБА_1 , яка мешкає: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 про оголошення особи померлою - задоволено частково. Оголошено ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 - померлим. В задоволені іншої частини заяви Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Солонянська державна нотаріальна контора. Виконавчий комітет Солонянської селищної ради (як орган опіки та піклування), ОСОБА_1 про оголошення особи померлою відмовлено.
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_15 від 25.06.2025 визначено дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 16.06.2025 року №173: 79. Старшого солдата ОСОБА_2 , колишнього військовослужбовця, якого було переведено із військової частини - польова пошта НОМЕР_6 наказом по стройовій частині №199 від 24 червня 2015 року, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , як такий що з 24 серпня 2014 року обліковувався безвісті зниклим, вважати померлим з 13 червня 2025 року, на підставі свідоцтва про смерть, виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 13 червня 2025 року, на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області (справа №216/4803/24 провадження №2-0/192/21/25 від 05 травня 2025 року). Смерть під час проходження служби, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та із захистом Батьківщини, настала в наслідок ведення бойових дій під час виходу з оточення в районі м. Іловайськ Донецької області в зоні проведення антитерористичної операції. ІНФОРМАЦІЯ_16 , українець. Призваний: ІНФОРМАЦІЯ_17 10 травня 2014 року. Мати: ОСОБА_1 . Проживає: АДРЕСА_6 . Підстава: Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області (справа №216/4803/24 провадження №2-0/192/21/25 від 05 травня 2025 року), свідоцтво про смерть серія НОМЕР_8 видано Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25 червня 2025 року.
04.08.2025 року за вих. №4362 на адресу ОСОБА_1 надійшло сповіщення сім`ї №25, в якому сповіщено позивача зі скорботою про те, що її син старший солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 року визнаний померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 .
23.01.2025 року за вих. №1407 військова частина НОМЕР_1 повідомила позивачу про наступне. Військовою частиною НОМЕР_1 10.01.2025 року за вх. № 528 отримано звернення ОСОБА_1 від 04 грудня 2024 року. Згідно ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. На 12.02.2025 року на 10:00 годину Солонянським районним судом Дніпропетровської області призначено судовий розгляд заяви військової частини НОМЕР_1 про оголошення особи померлою в справі № 216/4803/24, де ОСОБА_1 може заявити свою позицію по розгляду справи нарахування грошового забезпечення ОСОБА_2 здійснювалось на картковий рахунок, наданий ОСОБА_1 разом із заявами від 07.02.2015 року та 15.04.2016 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) «Про призупинення виплат» від 03.03.2022 року №2813, виплати грошового забезпечення були призупинені. 
Також, до вказаної відповіді відповідач додав картки особового рахунку ОСОБА_2 за період 2015-2022 роки.
Відповідно до карток особового нарахування працівників військової частини НОМЕР_1 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 за періоди 2015 рік. 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, з січня 2022 року по серпень 2022 року включно, здійснювалися нарахування грошового забезпечення.
24.01.2025 року за вих. №1314/10/1/2/163 військова частина НОМЕР_9 на звернення ОСОБА_1 до Міністерства оборони України від 11.12.2024 року, зареєстрованого за вх. №Ч-175435, від 27.12.2024 року, відносно її сина, старшого солдата ОСОБА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , стосовно надання відповідних документів, пов`язаних із зникнення безвісті військовослужбовця, а також внесення змін до заяви командира військової частини до суду відносно статусу «зацікавленої особи» в процесі, повідомлено наступне. У відповідності до ст. 19 Конституції України: Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до п. 1 ч 1 ст. 13, ч.3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»: розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником. Нормами Закону України «Про доступ до публічної інформації», передбачено, що у разі, якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів. Отже, розгляд порушених у запиті питань та підготовка мотивованої відповіді може потребувати пошуку і обробки великого обсягу інформації серед значної кількості даних, та належить лише до компетенції командування військової частини НОМЕР_1 . Відповідно, звернення ОСОБА_1 встановленим порядком, у визначений законодавством термін було направлено по системі електронного документообігу «СЕДО» належному розпоряднику а саме, командиру військової частини НОМЕР_1 для подальшого розгляду та відпрацювання встановленим порядком. Крім того повідомлено, що на цей час зазначена військова частина розпорядник інформації, залучена у заходах по виконанню завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та знаходиться в оперативному підпорядкуванні відповідного органу військового управління, що унеможливлює негайне надання зазначеної інформації та здійснення відповідних дій. Разом з цим інформовано, що командуванням військової частини НОМЕР_9 та НОМЕР_1 у відповідності до норм чинного законодавства України будуть вжиті усі необхідні заходи для своєчасного надання інформації на запит ОСОБА_1 .
З витягу із наказу командира НОМЕР_11 окремої важкої механізованої Криворізької бригади і мені ОСОБА_10 (по особовому складу) від 17.06.2025 року №73-РС вбачається, що Відповідно до пункту 230 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, нижчепойменованих осіб рядового, сержантського старшинського складу ВИКЛЮЧИТИ зі списків особового складу Збройних Сил України у зв`язку з загибеллю (смертю): 1. Старшого солдата ОСОБА_2 , який перебував розпорядженні командира НОМЕР_11 окремої важкої механізованої Криворізької бригади із 13 червня 2025 року. Народився ІНФОРМАЦІЯ_14 НОМЕР_12 . Вважати померлим з 13 червня 2025 року. Смерть настала під час проходження військової служби, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та із захистом Батьківщини. Неодружений. Мати: ОСОБА_1 . Проживає: Дніпропетровська область Солонянський район село Письмечеве вулиця Джерельна будинок. Підстава: Справа №216/4803/24 провадження №2- 0/192/21/25 від 05 травня 2025 року, повне судове рішення складено від 13 травня 2025 року Солонянським районним судом у Дніпропетровської області.
Відповідно до протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії № 2025-0905-1456-3847-7 від 05.09.2025 «20 Регіональна ВЛК (м. Дніпро)»: 10. Постановили. Смерть старшого солдата ОСОБА_2 , 1987 року народження, яка згідно витягу наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2025 №173, сповіщення №1905 (вих.№1569) від 02.07.2025, виданого командиром в/ч НОМЕР_1 . Рішення іменем України від 05.05.2025 Солонянського районного суду Дніпропетровської області про встановлення факту смерті (справа №216/4803/24, провадження №2-о/192/21/25), свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 25.06.2025, виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), настала під час участі у бойових діях 13 червня 2025 року, – СМЕРТЬ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
30.09.2025 року позивач звернулася до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_9 із запитом на інформацію, в якому просила: 1. Надати копії заяв, які ОСОБА_1 подавала до ІНФОРМАЦІЯ_10 за адресою: АДРЕСА_7 . 2. Надати викопіювання з журналу обліку вхідної та вихідних кореспонденцій де зареєстровано заяви ОСОБА_1 з додатками відповідних документів, ІНФОРМАЦІЯ_10 за адресою: АДРЕСА_7 . 3. Надати ОСОБА_1 пояснення причини не виконання її заяв від червня 2025 року. 4. Надати ОСОБА_1 данні про виконавців її заяв, (прізвища та їх посади), для подальшого оскарження їх дії чи бездіяльність, через суд.
13.10.2025 року за вих. №7/27733/8 ІНФОРМАЦІЯ_18 на запит ОСОБА_1 повідомлено позивачу про наступне. Питання порушені у ОСОБА_1 зверненні було перевірено, повідомлення від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_19 отримано. За результатами проведеної роботи повідомлено наступне. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_19 за вих. від 26.06.2025 № 1860/1507 заяву та пакет документів ОСОБА_1 щодо отримання належного грошового забезпечення та повного пакету документів для на призначення пенсій в разі втрати годувальника, отримання одноразової грошової допомоги та оформлення посвідчень члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби за сина військовослужбовця ОСОБА_2 , який з 28.08.2014 вважався зниклим безвісти, було направлено до військової частини НОМЕР_1 , повторний запит направлено 29.07.2025 за вих. № 1860/1734. З військової частини НОМЕР_1 оригінали документів надійшли 31.07.2025 за вх. № 6262. На 20 регіональну ВЛК документи для встановлення причинного зв`язку смерті Вашого сина ОСОБА_2 направлено 05.08.2025 за вих. №7/4373. Після отримання витягу з протоколу 20 РВЛК (вх. 7/8017 22.09.2025) було розпочато роботу по формування пакетів документів для призначення пенсії в разі втрати годувальника, отримання одноразової грошової допомоги та оформлення посвідчень члена сім`ї військовослужбовця, який загинув (помер) чи пропав безвісти під час проходження військової служби. Другому адресату, начальнику дати вказівку відповідним посадовим особам надати копії заяв громадянки ОСОБА_1 із зазначенням вхідного номера та дати реєстрації.
12.11.2025 року за вих. №16971 листом «Щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на її вих. №1860/2500 від 14.10.2025» військова частина НОМЕР_1 повідомила начальнику ІНФОРМАЦІЯ_19 про наступне. Військовою частиною НОМЕР_1 розглянуто заяву з додатками громадянки України ОСОБА_1 , що були скеровані до частини ІНФОРМАЦІЯ_20 . За результатами розгляду повідомлено, що військовою частиною НОМЕР_1 прийнято позитивне рішення щодо виплати грошової допомоги на поховання відповідно до заяви від 17.09.2025 ОСОБА_1 , матері військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_7 у період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини. Разом з цим, відповідач просив повідомити ОСОБА_1 , що, у відповідності до Розділу ХХХ наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (зі змінами і доповненнями): «У разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення та додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень (якщо смерть пов`язана із захистом Батьківщини) за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець, дружині (чоловіку), а в разі якщо її (його) немає, - повнолітнім дітям, які проживали разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей». Отже, з метою дотримання черговості при здійсненні виплат, яка визначена вищевказаною нормою наказу МО України, військова частина НОМЕР_1 просила скерувати до частини завірені повні витяги з ДРАЦСГ стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 про народження, шлюб, розлучення, зміну імені, прізвища, ім`я, по-батькові, наявність відсутність дітей, а також витягів щодо встановлення батьківства, усиновлення.
01.12.2025 року позивач звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із зверненням, в якому просила: 1. Призначити службову перевірку винних притягнути до дисциплінарної відповідальності. 2. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 діяти у відповідності до Конституції України, та виконати вимоги ОСОБА_11 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, в повному обсязі в частині перерахування грошового забезпечення військового ОСОБА_2 сім`ї загиблого. 3. Надати довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , в період з серпня місяця 2014 року по травень місяць 2025 року за військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (по місячно), з урахуванням належних виплат в тому рахунку бойових, преміювання, відпускних, тощо. 4. Надати витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові, преміальні та інші грошові виплати ОСОБА_2 станом на час звернення; 5. Надати копію Грошового та Майнового атестатів станом до часу мого звернення ОСОБА_11 . 6. Довідку про проходження військової служби. 7. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 , встановити конкретно відповідального за отримання поштових відправлень у відповідності до законодавства України. 8. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_11 письмово на мою адресу у встановленні законодавством строки.
11.12.2025 року позивач звернулася до Міністерства оборони України із зверненням, в якому просила: 1. Призначити службову перевірку винних притягнути до дисциплінарної відповідальності. 2. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 діяти у відповідності до Конституції України, та виконати вимоги ОСОБА_11 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, в повному обсязі. 3. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 надати ОСОБА_11 копії службових перевірок чи висновків службових розслідувань відносно статусу старшого солдата ОСОБА_2 , він в полоні чи зниклий безвісті, тощо. 4. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 внести зміни до заяви про визнання загиблим старшого солдата ОСОБА_2 , у справі № 216/4803/24. 5. Вказати вірно статус ОСОБА_11 у справі у відповідності до ЦПК України. 5. Надати ОСОБА_11 довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , в період з серпня місяця 2014 року по грудень місяць 2024 року військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (по місячно); 6. Надати ОСОБА_11 витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові та преміальні інші виплати ОСОБА_2 . 7. Грошовий атестат та довідку про розмір грошового забезпечення. 8. Довідку про проходження військової служби. 9. Акт та висновок розслідування щодо обставин полону чи безвісті зниклого. 10. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 , встановити конкретно відповідального отримання поштових відправлень у відповідності до законодавства України. 11. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_11 письмово на її адресу встановленні законодавством строки.
19.12.2025 року за вих. №13248 військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про наступне. За дорученням командира військової частини НОМЕР_1 у фінансово-економічній службі військової частини в межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 01.12.2025 стосовно нарахувань та виплат грошового забезпечення за період перебування ОСОБА_2 у статусі безвісті зниклого. Повідомлено, що ОСОБА_2 було призупинено нарахування військової забезпечення від 01.08.2022 на підставі наказу командира частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2022. Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 16.06.2025 ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу від 31.07.2022 на підставі рішення суду №216/4803/24. 
До вказаної відповіді відповідачем долучено додатки на 1 арк. в 1 екз: Копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2025.
Відповідно до пояснень військової частини НОМЕР_1 , які долучені до відзиву на позовну заяву, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №2813 від 03.09.2022 фінансово-економічну службу частини зобов`язано призупинити виплати родичам ОСОБА_2 з 01.08.2022. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №260 від 03.09.2022 ОСОБА_2 , який знаходився у розпорядженні командира частини з 24.06.2025, як такий що зник безвісті, визнано померлим, знято з грошового забезпечення з 01.08.2022. Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 у справі №216/4803/24, частково задоволено заяву Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_9 визнано померлим. Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_15 від 25.06.2025 визначено дату смерті ОСОБА_2 13.06.2025. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №173 від 16.06.2025 старшого солдата ОСОБА_2 визнано померлим з 13.06.2025 на підставі наведеного рішення суду та свідоцтва про смерть. Фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 на виконання наведених наказів командування зупинено нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткових винагород родичам ОСОБА_2 з 01.08.2022. Відповідна заявка на фінансування до забезпечувального органу в період з 01.08.2022 по теперішній час не надавалась. Грошові кошти на особовий рахунок військовослужбовця не надходили і не депонувалися. На теперішній час на особовому рахунку ОСОБА_2 залишок депонованих коштів складає 20,19 гривень. Враховуючи зупинення грошового забезпечення ОСОБА_2 та фактичну відсутність його на службі з 01.08.2022 неможливо визначити розміри індексації грошового забезпечення, розмір додаткових та матеріальних винагород і компенсацій невикористаних днів відпусток.
Вважаючи наказ протиправним та безпідставним, дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ (надалі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Частиною 1 статті 40 Закону №2232-ХІІ визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.
При цьому, згідно з положеннями ч.2 ст.24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.
При цьому, Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджено Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (надалі - Положення).
Згідно п. 144-1 Положення, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Згідно п. 144-4 Положення, у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.
В свою чергу, Дисциплінарний статут Збройних Сил України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України».
Так, Дисциплінарний статут Збройних Сил України (надалі - Статут) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Відповідно до вимог ст.26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 1 ст. 85 Статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Згідно ч. 4 ст. 85 Статуту, якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.
Крім того, згідно ч. 4 ст. 6 Статуту, командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.
Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 за №1503/31371 (надалі - Порядок).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виконавською дисципліною є належне, своєчасне та якісне виконання військовослужбовцями функціональних обов`язків (посадових інструкцій), наказів Міністерства оборони України, доручень, рішень, планів, програм, які затверджуються в органах військового управління або надходять для виконання до Міністерства оборони України або інших органів військового управління (військових частин).
Службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Згідно пункту 1 розділу ІІ Порядку службове розслідування може призначатися у разі:
- невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;
- невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;
- неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;
- дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;
- втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;
- порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;
- недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;
- внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;
- повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;
- вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією;
- скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи;
- надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимогЗакону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Разом з тим, пунктом 2 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування не призначається:
- у разі надходження анонімних повідомлень, заяв, скарг, за винятком випадків, визначених в абзаці тринадцятому пункту 1 цього розділу;
- якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
На підставі пунктів 1-4 розділу V Порядку за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу (пункт 2 розділу VI Порядку).
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260).
Згідно з вимогами п.15 розділу І Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Предметом спору у даній справі є перевірка правомірності наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 “Про призупинення виплат” від 03.03.2022 року №2813.
При цьому, доказів внесення відомостей про кримінальне провадження з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення - ст.408 Кримінального кодексу України (дезертирство) відносно ОСОБА_2 до Єдиного реєстру досудових розслідувань суду не надано.
Доказів добровільної здачі позивача в полон відповідачем суду не надано.
Відповідно наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 “Про призупинення виплат” від 03.03.2022 року №2813 є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 внести зміни до наказу №173 від 16.06.2025 року ОСОБА_2 , про виключення ОСОБА_2 , від 31.07.2022 року, зі списків особового складу, на наступне: ОСОБА_2 , виключити зі списків особового складу від 13.06.2025 року, суд вказує, що така не підлягає до задоволення, оскільки наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 16.06.2025 року №173: старшого солдата ОСОБА_2 , колишнього військовослужбовця, якого було переведено із військової частини - польова пошта НОМЕР_6 наказом по стройовій частині №199 від 24 червня 2015 року, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини - польова пошта НОМЕР_5 , як такий що з 24 серпня 2014 року обліковувався безвісті зниклим, вважати померлим з 13 червня 2025 року.
Щодо позовних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 відновити виплату повного грошового забезпечення (100%) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) командира військової частини НОМЕР_1 з 02.03.2022 року по 13.06.2025 року, (включно) та стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з військової частини НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) усіх належних виплат з серпня 2022 року по 13.06.2025 року, включно з індексацією, всі додаткові винагороди, з оздоровчими, компенсацією за невикористані дні відпусток військовослужбовців та матеріальними допомогами, суд вказує наступне.
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та врегульовано відносини у цій галузі.
Відповідно до частини 1 статті 1-2 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Згідно із частиною першою статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За приписами частини шостої статті 9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.
Згідно з частиною 6-1 статті 18 Закону №2011-XII, членам сімей військовослужбовців, які проходять військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», гарантується виплата грошового забезпечення цих військовослужбовців у разі неможливості ними його отримання під час участі у бойових діях та операціях. У такому разі виплата грошового забезпечення здійснюється членам сімей військовослужбовців, зазначеним у пункті 6 статті 9 цього Закону.
Відповідно абзацу першого частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом другим частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).
Виплата грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими врегульована розділом ХХХ Порядку №260.
Пунктом 1 розділу ХХХ Порядку №260 визначено, що у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належне, але не отримане ним до дня смерті (загибелі) грошове забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер (загинув)) виплачується військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військово-службовець, батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі та не мають дітей.
Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату (пункт 2 розділу ХХХ Порядку №260).
Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим.
Пунктом 3 розділу ХХХ Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно), а також інтернованим в нейтральних державах або безвісно відсутнім, виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі Порядок №884), військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.
Порядок №884 визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань , захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх.
Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку №884).
Відповідно до пункту 4 Порядку №884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Пунктом 5 Порядку №884 передбачено, що командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі. У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі: (І) подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку; (ІІ) подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку; (ІІІ) подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку; (IV) з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.
Пунктом 6 Порядку №884 (із змінами та доповненнями від 30.11.2016 року та від 30.01.2024 року) встановлено, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Відтак, з аналізу наведених норм слідує, що виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється, зокрема, до визнання особи померлою, в установленому законом порядку. При цьому, виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.
Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.05.2025 року у справі №216/4803/24 (провадження №2-о/192/21/25) заяву військової частини НОМЕР_1 , яка розташована: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07880837, заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який розташований: м. Дніпро, пр. науки, буд 112, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 33339119. Солонянська державна нотаріальна контора, яка розташована: с-ще Солоне. Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 5, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02891285. Виконавчий комітет Солонянської селищної ради (як орган опіки та піклування), який розташований: с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Задернюка, буд. 3. ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 40204292, Чернега Тамара Петрівна, яка мешкає: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 про оголошення особи померлою - задоволено частково. Оголошено ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 - померлим. В задоволені іншої частини заяви Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Солонянська державна нотаріальна контора. Виконавчий комітет Солонянської селищної ради (як орган опіки та піклування), ОСОБА_1 про оголошення особи померлою відмовлено.
Вказане судове рішення набрало законної сили 13.06.2025 року.
Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_15 від 25.06.2025 визначено дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Таким чином, ОСОБА_2 визнаний померлим, в установленому законом порядку, 11.08.2022.
Водночас, Законом України «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №3995-ІХ від 08.10.2024 щодо грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх» зазначену правову норму викладено в наступній редакції:
«За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.».
Дані зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №3995-ІХ від 08.10.2024 введені в дію 01 лютого 2025 року.
Відповідно до пункту 2 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Згідно з пунктом 8 розділу I Порядку №260 грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.
Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).
Грошове забезпечення командиру військової частини виплачується за місцем перебування на грошовому забезпеченні на підставі наказу вищого командира за підпорядкованістю.
Пунктом 3 розділу ХХХ Порядку №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям, зокрема безвісно відсутніми (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) виплачується відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, військовою частиною, в якій перебував на грошовому забезпеченні військовослужбовець.
Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884 (далі - Порядок №884).
Цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх (далі - військовослужбовці).
Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
Відповідно до пункту 6 Порядку № 884 виплата грошового забезпечення здійснюється:
особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям:
виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;
включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.
Міноборони, зокрема територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, Головне управління розвідки Міноборони, Головний орган військового управління Національної гвардії, Адміністрація Держприкордонслужби, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держспецтрансслужби мають право отримувати з державних реєстрів інформацію про осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, шляхом доступу до таких реєстрів та/або шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів у порядку, встановленому законодавством.
Крім того, Закон України «Про внесення зміни до пункту 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 3995-ІХ від 08.10.2024 не визнано неконституційним у встановленому законом порядку, не скасовано, є чинним, а отже, обов`язковим до виконання на всій території України.
Чинними положення ст. 9 Закону № 2011 в редакції з 01.02.2025 року, через набрання чинності Законом України від 08.10.2024 № 3995-IX, а отже вони не дозволяють застосовувати положення ст. 9 Закону №2011 у попередній редакції.
Суд вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 та від 11.09.2024 у справі № 554/154/22, наголошувала на тому, що суд не може перебирати на себе правотворчі функції законодавчої та виконавчої влади. Порушення такого підходу та, відповідно, ігнорування принципу законності: суперечить, щонайменше, принципам правової визначеності, легітимних очікувань та належного урядування як базовим складовим правовладдя (верховенства права); дискримінує іншу сторону правовідносин; означає, що суд може надати дозвіл будь-кому та будь-коли діяти за межами закону (який містить заборони) або за межами наданих законом прав (повноважень); іде в розріз з принципом поділу влади на законодавчу, виконавчу та судову, а також порушує систему стримувань і противаг (суд втручається в компетенцію суб`єктів нормотворення та може ігнорувати їх волю).
Отже, суд зазначає, що правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем щодо виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, які виникли до внесення змін до Закону № 2011 Законом № 3995-IX, після набрання чинності таких змін, тобто з 01.02.2025, повинні бути приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням.
Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, позивачем отримано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_8 від 25.06.2025, де датою смерті ОСОБА_2 вказано ІНФОРМАЦІЯ_7 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №173 від 16.06.2025 старшого солдата ОСОБА_2 визнано померлим з 13.06.2025 на підставі наведеного рішення суду та свідоцтва про смерть. Фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 на виконання наведених наказів командування зупинено нарахування та виплату грошового забезпечення та додаткових винагород родичам ОСОБА_2 з 01.08.2022. Відповідна заявка на фінансування до забезпечувального органу в період з 01.08.2022 по теперішній час не надавалась. Грошові кошти на особовий рахунок військовослужбовця не надходили і не депонувалися. Враховуючи зупинення грошового забезпечення ОСОБА_2 та фактичну відсутність його на службі з 01.08.2022 неможливо визначити розміри індексації грошового забезпечення, розмір додаткових та матеріальних винагород і компенсацій невикористаних днів відпусток. Тому позовні вимоги в дані частині є передчасними.
Суд зауважує, що за правовою позицією Верховного суду в постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 826/8803/15 дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
У рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними статтею 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Оскільки нормами Порядку № 260 чітко визначено, що грошове забезпечення виплачується спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату, саме відповідач наділений повноваженнями щодо вирішення питання про право позивача на виплату компенсації за невикористані її сином дні щорічної та додаткової відпусток, здійснення розрахунку такої компенсації, а суд може перевірити правомірність висновків суб`єкта владних повноважень щодо наявності або відсутності такого права, дослідити правильність здійсненого розрахунку.
В той же час, судом встановлено, що в спірному випадку позивач зверталась до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 . 
Так, 12.11.2025 року за вих. №16971 листом «Щодо розгляду заяви ОСОБА_1 на її вих. №1860/2500 від 14.10.2025» військова частина НОМЕР_1 повідомила начальнику ІНФОРМАЦІЯ_19 про те, що з метою дотримання черговості при здійсненні виплат, яка визначена нормою наказу МО України, військова частина НОМЕР_1 просила скерувати до частини завірені повні витяги з ДРАЦСГ стосовно військовослужбовця ОСОБА_2 про народження, шлюб, розлучення, зміну імені, прізвища, ім`я, по-батькові, наявність відсутність дітей, а також витягів щодо встановлення батьківства, усиновлення.
01.12.2025 року позивач звернулася до командира військової частини НОМЕР_1 із зверненням, в якому просила: 1. Призначити службову перевірку винних притягнути до дисциплінарної відповідальності. 2. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 діяти у відповідності до Конституції України, та виконати вимоги ОСОБА_11 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, в повному обсязі в частині перерахування грошового забезпечення військового ОСОБА_2 сім`ї загиблого. 3. Надати довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , в період з серпня місяця 2014 року по травень місяць 2025 року за військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (по місячно), з урахуванням належних виплат в тому рахунку бойових, преміювання, відпускних, тощо. 4. Надати витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові, преміальні та інші грошові виплати ОСОБА_2 станом на час звернення; 5. Надати копію Грошового та Майнового атестатів станом до часу мого звернення ОСОБА_11 . 6. Довідку про проходження військової служби. 7. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 , встановити конкретно відповідального за отримання поштових відправлень у відповідності до законодавства України. 8. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_11 письмово на мою адресу у встановленні законодавством строки.
11.12.2025 року позивач звернулася до Міністерства оборони України із зверненням, в якому просила: 1. Призначити службову перевірку винних притягнути до дисциплінарної відповідальності. 2. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 діяти у відповідності до Конституції України, та виконати вимоги ОСОБА_11 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, в повному обсязі. 3. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 надати ОСОБА_11 копії службових перевірок чи висновків службових розслідувань відносно статусу старшого солдата ОСОБА_2 , він в полоні чи зниклий безвісті, тощо. 4. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 внести зміни до заяви про визнання загиблим старшого солдата ОСОБА_2 , у справі № 216/4803/24. 5. Вказати вірно статус ОСОБА_11 у справі у відповідності до ЦПК України. 5. Надати ОСОБА_11 довідку про грошове забезпечення старшого солдата ОСОБА_2 , в період з серпня місяця 2014 року по грудень місяць 2024 року військовою посадою - водія 2-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (по місячно); 6. Надати ОСОБА_11 витяг з банківського рахунку ОСОБА_2 , на який військовою частиною здійснювалися перерахування грошового забезпечення, інші відповідні виплати в тому рахунку бойові та преміальні інші виплати ОСОБА_2 . 7. Грошовий атестат та довідку про розмір грошового забезпечення. 8. Довідку про проходження військової служби. 9. Акт та висновок розслідування щодо обставин полону чи безвісті зниклого. 10. Зобов`язати командира в/ч НОМЕР_1 , встановити конкретно відповідального отримання поштових відправлень у відповідності до законодавства України. 11. Про прийняте рішення повідомити ОСОБА_11 письмово на її адресу встановленні законодавством строки.
19.12.2025 року за вих. №13248 військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про наступне. За дорученням командира військової частини НОМЕР_1 у фінансово-економічній службі військової частини в межах компетенції розглянуто звернення ОСОБА_1 від 01.12.2025 стосовно нарахувань та виплат грошового забезпечення за період перебування ОСОБА_2 у статусі безвісті зниклого. Повідомлено, що ОСОБА_2 було призупинено нарахування військової забезпечення від 01.08.2022 на підставі наказу командира частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2022. Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 №173 від 16.06.2025 ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу від 31.07.2022 на підставі рішення суду №216/4803/24. 
До вказаної відповіді відповідачем долучено додатки на 1 арк. в 1 екз: Копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 №2813 від 03.09.2025.
Відповідно до карток особового нарахування працівників військової частини НОМЕР_1 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 за періоди 2015 рік. 2016 рік, 2017 рік, 2018 рік, 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік, з січня 2022 року по серпень 2022 року включно, здійснювалися нарахування грошового забезпечення.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що у цьому випадку позивач має право на отримання грошового забезпечення ОСОБА_2 до 13.06.2025 року, тобто, до моменту визнання військовослужбовця померлим, в установленому законом порядку.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті за період з 01.08.2022 року (з дня якого призупинено виплату грошового забезпечення ОСОБА_2 ) по 12.06.2025 року (до дня, що передує дню до моменту визнання військовослужбовця померлим ОСОБА_2 померлим) щомісячного грошового забезпечення, включаючи додаткову грошову винагороду визначену Постановою КМУ №168 від 24.02.2022 року, померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 його матері – ОСОБА_1 в порядку, визначеному Постановою КМУ від 30.11.2016 року №884 та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячне грошове забезпечення за період з 01.08.2022 року по 12.06.2025 року, включаючи додаткову грошову винагороду визначену Постановою КМУ №168 від 24.02.2022 року, померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 його матері - ОСОБА_1 (в порядку, визначеному Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).
Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.
Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3993,60 грн.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладені норми, часткове задоволення позовних вимог, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Снігура Анатолія Степановича до військової частини НОМЕР_1 , третя особа – Міністерство оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення виплат – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_2 “Про призупинення виплат” від 03.03.2022 року №2813.
Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті за період з 01.08.2022 року по 12.06.2025 року щомісячного грошового забезпечення, включаючи додаткову грошову винагороду визначену Постановою КМУ №168 від 24.02.2022 року, померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 його матері – ОСОБА_1 в порядку, визначеному Постановою КМУ від 30.11.2016 року №884.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячне грошове забезпечення за період з 01.08.2022 року по 12.06.2025 року, включаючи додаткову грошову винагороду визначену Постановою КМУ №168 від 24.02.2022 року, померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 його матері - ОСОБА_1 , в порядку, визначеному Постановою КМУ від 30.11.2016 року № 884.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник