Справа № 335/2722/26  3/335/792/2026 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя Романько О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області від 27.11.1999, є пенсіонером, рнокпп НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчення водія НОМЕР_3 , тел. НОМЕР_4 ,-
за правопорушення, передбачені ст.122-4, ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
09.03.2026 об 11 год. 28 хв. в м. Запоріжжі вул. Сталеварів, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21070020», номерний знак НОМЕР_5 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Auris» державний номерний знак НОМЕР_6 власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9 ПДР України.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.9 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
На підставі вищевикладеного щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 № 610474 від 09.03.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Крім того, 09.03.2026 об 11 год. 28 хв. в м. Запоріжжі вул. Сталеварів, 8 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21070020», номерний знак НОМЕР_5 , скоївши ДТП, а саме здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль «Toyota Auris» державний номерний знак НОМЕР_6 власник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи учасником ДТП залишив місце пригоди.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
На підставі вищевикладеного щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 № 610509 від 09.03.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП
Крім того, 09.03.2026 о 14 год. 35 хв. в м. Запоріжжі вул. Сталеварів, 8 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21070020», номерний знак НОМЕР_5 та після скоєного ДТП за його участі до проведення медичного огляду з метою становлення стану сп`яніння (чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду) вживав алкоголь, чим порушив п. 2.10 «є» ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст.130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 № 610497 від 09.03.2026 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.
Постановою судді від 20.05.2026 справи про адміністративні правопорушення за 130 ч. 4, 122-4, 124 КУпАП об`єднані в одне провадження.
Справа призначалася до розгляду на 31.03.2026, 14.04.2026, 24.04.2026, 01.05.2026, 18.05.2026 та 20.05.2026, відкладалася за клопотаннями правопорушника щодо забезпечення надання йому правничої допомоги та виклику свідків.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він є внутрішньо переміщеною особою, оскільки с. Юльївка Запорізького району Запорізької області є зоною активних бойових дій. 08.03.2026 він разом зі своєю дружиною поїхали до свого будинку, який знаходиться в с. Юльївка та встановили, що будинок отримав пошкодження від вибухів. Зазначена обставина на нього дуже вплинула, він став емоційно пригніченим. Після того як вони повернулися до м. Запоріжжя за місцем їх тимчасового проживання він разом з дружиною випили свого домашнього вина. Він також привітав дружину зі святом. При цьому, коли вони поверталися з села до міста Запоріжжя він неповною мірою відпустив ручник і тому пошкодилася колодка. На наступний день 09.03.2026, коли він прокинувся, то він ще випив вина домашнього та провів дружину на роботу. Разом з тим вирішив перепаркувати своє авто, яке стояло у дворі багатоповерхового будинку, та подивитися на його технічний став. Коли він рухався заднім ходом то зачепив транспортний засіб, який стояв поряд та завдав йому пошкоджень. Потім ще трішки від`їхав та поставив автомобіль подалі. Через якийсь час його знайшли працівники поліції. Він не заперечував, що вчинив ДТП, але злякався за те, що коли керував автомобілем був у стані алкогольного сп`яніння і вирішив сказати, що вживав алкоголь вже після ДТП, оскільки думав так уникнути відповідальності. Він не знав, що за вживання алкоголю після ДТП теж передбачена відповідальність. Його на освідування не возили, оскільки він сам під відеозапис сказав, що вживав алкоголь вже після того як пошкодив інший транспортний засіб.
Судом в судовому засіданні було допитана в якості свідка ОСОБА_3 , яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, суду пояснила, що їхнє житло за зареєстрованим місцем проживання у с. Юльївка Запорізького району Запорізької області зазнало пошкоджень від бомбардувань. Це їй та її чоловіку завдало великої шкоди та дуже великих моральних страждань. 08.03.2026 вони побували в селі, подивилися, що будинок ще більше зруйновано. Чоловік дуже тяжко це сприйняв. Коли поверталися до міста Запоріжжя, де вони зараз мешкають як внутрішньо переміщені особи, то чоловік не повністю відтиснув ручних і вона почула запах горілої гуми. Доїхавши до місця тимчасового проживання її чоловік припаркував авто та сказав, що подивиться на пошкодження колодки вже на наступний день. Після цього чоловік запропонував через свято 08 Березня та того, що вони побачили у селі, випити домашнього вина, яке вони самі виготовили раніше. На наступний день її чоловік зранку ще випив вина, а вона пішла на роботу. Після роботи її зустрів чоловік і вона по ньому побачила, що щось сталося. Потім приїхали поліцейські. З`ясувалося, що чоловік після того як випив ще вина, пішов до їхнього автомобіля щоб його перепаркувати та подивитися на ті пошкодження, які могли утворитися через заклинену колодку. Коли рухався заднім ходом, то пошкодив автомобіль, який стояв поряд. Порадившись з чоловіком вона йому порадила сказати, що він випив вина вже після ДТП, оскільки думала, що за це немає відповідальності. При цьому, вони хотіли відразу відшкодувати шкоду власнику пошкодженого транспортного засобу, але власник вже викликав поліцію, тому на питання працівників поліції її чоловік сказав, що випивав вже після ДТП.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Башуров С.С. в судовому засіданні частково підтвердив обставини, викладені у складених відносно ОСОБА_1 протоколах, не заперечував проти наявності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, водночас заперечив наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що ОСОБА_1 не вживав алкоголь після ДТП, а вживав його до ДТП, та будучи у стані алкогольного сп`яніння, керувала автомобілем вчинивши дорожньо-транспортну пригоду. Просив врахувати пояснення правопорушника ОСОБА_1 і свідка щодо обставин справи та перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч.1 ст.130 КУпАП. Справи, які одночасно розглядаються судом відносно ОСОБА_1 об`єднати на підставі ст. 36 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Башурова С.С., покази свідка, надавши оцінку всім доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та про наявність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.
Відповідно до ст.245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до п.2.10 (а) Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до п. 10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Статтею 122-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 4 ст. 130 КУпАП України, передбачає відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду, з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Відповідно до п.2.10 "є" ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, полягає, зокрема, у вживанні алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю. Тобто водій автомобіля, який причетний до дорожньо-транспортної пригоди, не має права вживати алкогольні напої після такої ДТП задля об`єктивного встановлення факту перебування водія під час керування транспортного засобу до моменту ДТП у тверезому стані чи у стані алкогольного сп`яніння.
З досліджених у судовому засіданні відеозаписів зі службового реєстратора поліцейського встановлено, що після ДТП з участю транспортного засобу, керованого ОСОБА_1 , під час спілкування з останнім у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. В подальшому працівниками поліції були складені відповідні процесуальні документи, які були надані водію для ознайомлення.
Так матеріали свідчать про те, що було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо результатів огляду на стан сп`яніння позитивний, а саме 0,58 %. Зазначене також підтверджено результатом тесту, проведеного 09.03.2026 о 14:35 год. відносно ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення не навів будь-яких заперечень чи доводів, які б спростовували факт керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та в наданих суду поясненнях він підтвердив факт вживання алкогольних напоїв саме перед тим як керував автомобілем, а не після вчинення дорожньо-транспортної пригоди.
Наявність у ОСОБА_1 ознак сп`яніння та вживання ним алкогольних напоїв до вчинення ДТП підтверджено в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_3 ..
В ході судового розгляду не встановлено підстав вважати, що поліцейські, перебуваючи при виконанні службових обов`язків, діяли упереджено по відношенню до ОСОБА_1 , переслідуючи інші цілі, а ніж передбачені законодавством у випадку виявлення у водія ознак алкогольного сп`яніння. Інших доказів які б обґрунтовували чи доводили вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв після ДТП суду не надано, тому не спростовані обставини, які було встановлено судом під час розгляду справи.
Отже, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому в його діях вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, у даній справі констатовано факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, за який передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно й особа, яка вчинила це адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
При цьому, враховуючи, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до ст.1 КУпАП, крім іншого, є і запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, слід дійти висновку, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в протоколі, однак лише в частині зміни правової кваліфікації правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється провадження.
Згідно правової позиції Верховного Суду в постанові від 19 жовтня 2021 у справі №552/2540/20 вбачається, що межі повноважень суду щодо перекваліфікації/зміни кваліфікації допускаються лише в бік покращення становища особи, зокрема шляхом застосування закону про менш тяжке діяння. Закриття судом провадження у тих випадках, коли існують підстави для перекваліфікації дій не узгоджується із завданнями судочинства. Відмова від переслідування особи за наявності у її діях ознак іншого караного діяння (менш тяжкого, ніж те, у якому їй пред`явлено звинувачення) суперечитиме таким засадам як верховенство права, законність та диспозитивність, що призведе до безкарності винного і створить умови для повторної віктимізації.
За наведених обставин, суд приходить до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 та вважає доведеним, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому перекваліфікація дій не порушує прав ОСОБА_1 та не змінює обставин правопорушення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 р., будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілем є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Так, згідно правового поля України (п.2.5 ПДР України, ст.16 Закону України "Про дорожній рух") водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та згідно ст.130 КУпАП у разі порушення встановлених заборон водій несе встановлену відповідальність.
Отже, факт скоєння вищевказаних правопорушень підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою. Підстав вважати їх недопустимими суд не вбачає.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративних правопорушень: передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння; ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Як зазначено у ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, суддя доходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені 122-4, 124, 130 ч. 1 КУпАП, які полягають у порушенні Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, та залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, пошкодження технічних засобів регулювання дорожнього руху та керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 610497 від 09.03.2026, серії ЕПР1 № 610509, серії ЕПР1 № 610474; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме технічного приладу «Alkotest drager 6820» № 0296, тест позитивний № 3091 - 0.58 % проміле; поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 09.03.2026; рапортом від 09.03.2026; довідкою згідно бази даних підсистеми «Адмінпрактика» складеною інспектором відділу адміністративної практики патрульної поліції в запорізькій області ДПП ст. лейтенанта поліції Наталією Боршош відповідно до якої посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 11.02.2005; схемою місця ДТП з фототаблицею; на яких зафіксовані пошкодження автомобіля «Toyota Auris» державний номерний знак НОМЕР_6 та транспортного засобу «ВАЗ 21070020», номерний знак НОМЕР_5 , відеозаписами та архівом правопорушень.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).
Згідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Відповідно до ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Беручи до уваги, що ОСОБА_1 вчинив декілька адміністративних правопорушень, які одночасно розглядаються одним і тим самим органом, суд доходить до висновку про накладення на нього адміністративного стягнення з урахуванням ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції ст.130 ч.1 КУпАП, яка передбачає більш суворе стягнення ніж санкції за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 , ст. 122-4 КУпАП, а саме у виді штрафу, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним подібних правопорушень в майбутньому. Таким чином, визначити адміністративне стягнення у виді штрафу за ст. 130 ч.1 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та за ст. 124 КУпАП в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., та за ст. 122-4 КУпАП в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., остаточно в порядку ст. 36 КУпАП визначити стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір.
Керуючись ст. ст. 8, 33, 40-1, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, 268, 276-277, 280, 283-284, 294, 307-308, 317-1 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення, з врахуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 нмдг, що становить 17000 гривень, 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. При здійснення примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 665 гривні 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: О.О. Романько