154/1675/26 
3/154/649/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2026 року м. Володимир
Суддя Володимирського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за частиною першою статті 130, статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Володимирського міського суду Волинської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644837 від 19 квітня 2026 року, ОСОБА_1 19 квітня 2026 року близько 11 год 53 хв по вул. Прикордонній у селі Стенжаричі Володимирського району Волинської області керував транспортним засобом — мотоциклом без державних номерних знаків, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук. У протоколі зазначено, що водій на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі у встановленому законом порядку категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність частиною першою статті 130 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644848 від 19 квітня 2026 року, ОСОБА_1 19 квітня 2026 року близько 11 год 53 хв по вул. Прикордонній у селі Стенжаричі Володимирського району Волинської області керував транспортним засобом — мотоциклом без державних номерних знаків, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з парканом, унаслідок чого мотоцикл отримав механічні пошкодження, чим порушив пункт 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП.
Постановою судді Володимирського міського суду Волинської області від 02 червня 2026 року справу № 154/1675/26, провадження № 3/154/649/26, та справу № 154/1676/26, провадження № 3/154/650/26, щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП та статтею 124 КУпАП об`єднано в одне провадження.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.
Водночас у матеріалах справи наявні дані про те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується розписками про отримання рекомендованого поштового повідомлення.
Клопотань про відкладення розгляду справи, заяв про неможливість прибути до суду або повідомлень про поважність причин неявки від ОСОБА_1 до суду не надходило.
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про судовий розгляд, до суду не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган чи посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644848 від 19 квітня 2026 року, схемою місця ДТП, повідомленням № 27 від 19 квітня 2026 року чергового лікаря-фельдшера КП «Володимирське ТМО» про доставлення ОСОБА_1 каретою швидкої допомоги до закладу охорони здоров`я з травмою, отриманою внаслідок ДТП, рапортом чергового Володимирського РВ ГУНП у Волинській області про отримання повідомлення із закладу охорони здоров`я по лінії 102, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи.
Суд враховує, що долучені до справи відеозаписи безпосередньо не фіксують момент керування ОСОБА_1 мотоциклом і момент зіткнення з парканом. Тому суд не покладає на відеозаписи доказове значення в частині безпосереднього підтвердження самого моменту керування транспортним засобом близько 11 год 53 хв.
Водночас факт керування ОСОБА_1 мотоциклом у зазначений у протоколі час підтверджується іншими доказами у їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, схемою місця ДТП, повідомленням КП «Володимирське ТМО» про доставлення його до закладу охорони здоров`я з травмою, отриманою внаслідок ДТП, рапортом чергового Володимирського РВ ГУНП у Волинській області, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 та очевидців події.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він визнав факт керування мотоциклом, зазначив, що рухався населеним пунктом зі швидкістю близько 100–120 км/год, а також повідомив про вживання алкогольних напоїв перед цим.
Ці письмові пояснення є послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема з протоколом про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП, схемою ДТП, повідомленням закладу охорони здоров`я про доставлення ОСОБА_1 після ДТП та рапортом чергового поліції про отримання відповідного повідомлення.
Суд враховує, що рух мотоциклом у межах населеного пункту зі швидкістю близько 100–120 км/год, про що зазначив сам ОСОБА_1 , об`єктивно свідчить про грубе неврахування дорожньої обстановки та неможливість належним чином контролювати рух транспортного засобу, що перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням ДТП у вигляді зіткнення з парканом.
Зазначені докази узгоджуються між собою та підтверджують, що саме ОСОБА_1 19 квітня 2026 року близько 11 год 53 хв керував мотоциклом по вул. Прикордонній у с. Стенжаричі Володимирського району Волинської області, не врахував дорожньої обстановки, не забезпечив безпечного керування транспортним засобом та допустив зіткнення з парканом, унаслідок чого мотоцикл отримав механічні пошкодження.
Суд не встановив істотних суперечностей між доказами, які б ставили під сумнів факт ДТП, факт керування мотоциклом саме ОСОБА_1 або причинний зв`язок між порушенням ним пункту 12.1 Правил дорожнього руху України та настанням наслідків у вигляді пошкодження транспортного засобу.
Тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Щодо адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд виходить із такого.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина перша статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Отже, для доведення складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у частині відмови від проходження огляду необхідним є встановлення факту керування особою транспортним засобом, наявності у поліцейського підстав для вимоги пройти огляд, законності такої вимоги та факту відмови водія від проходження огляду у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Згідно з частиною третьою статті 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до частини четвертої статті 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Згідно з частиною п`ятою статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Суд враховує, що зазначені положення статті 266 КУпАП є імперативними. Водночас закон пов`язує початок перебігу двогодинного строку не з будь-яким абстрактним моментом дорожньо-транспортної пригоди, а саме з моментом встановлення підстав для проведення огляду.
З матеріалів справи вбачається, що дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1 мала місце 19 квітня 2026 року близько 11 год 53 хв.
Після ДТП ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений каретою швидкої допомоги до КП «Володимирське ТМО» для надання медичної допомоги.
Згідно з повідомленням № 27 від 19 квітня 2026 року черговий лікар-фельдшер КП «Володимирське ТМО» повідомив начальника поліції про доставлення до закладу охорони здоров`я каретою швидкої допомоги ОСОБА_1 з травмою, отриманою внаслідок ДТП, оскільки він не впорався з керуванням.
Також рапортом чергового Володимирського РВ ГУНП у Волинській області підтверджено отримання повідомлення із закладу охорони здоров`я по лінії 102 щодо вказаної події.
Отже, за конкретних обставин цієї справи працівники поліції отримали об`єктивну інформацію про ДТП, особу водія та обставини отримання ним травми саме після надходження відповідного повідомлення із закладу охорони здоров`я, куди ОСОБА_1 був доставлений каретою швидкої допомоги.
Суд враховує, що після отримання такого повідомлення та після надання ОСОБА_1 необхідної медичної допомоги працівники поліції отримали фактичну можливість безпосередньо спілкуватися з ним, встановити наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин сам по собі час ДТП не є автоматично тотожним моменту встановлення поліцейськими підстав для проведення огляду у розумінні частини четвертої статті 266 КУпАП.
Моментом встановлення підстав для проведення огляду в цій справі суд вважає момент, коли після отримання повідомлення із закладу охорони здоров`я та після отримання фактичного доступу до ОСОБА_1 працівники поліції безпосередньо встановили його як водія, виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння та висунули законну вимогу пройти огляд.
Долучений до справи відеозапис фіксує ОСОБА_1 вже після ДТП, із перебинтованою головою, після надання йому медичної допомоги та під час спілкування з працівниками поліції.
Такий відеозапис не підтверджує безпосередньо момент керування ОСОБА_1 мотоциклом, однак має доказове значення в частині підтвердження його подальшого спілкування з працівниками поліції, наявності в нього ознак алкогольного сп`яніння, повідомлення йому вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та відмови від проходження такого огляду.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, однак він від проходження такого огляду відмовився.
Суд не встановив обставин, які б свідчили про те, що орган поліції безпідставно зволікав із проведенням огляду або навмисно порушив процедуру, визначену статтею 266 КУпАП. Навпаки, матеріали справи свідчать про те, що після ДТП ОСОБА_1 потребував медичної допомоги, був доставлений до закладу охорони здоров`я, а працівники поліції отримали доступ до нього вже після повідомлення із закладу охорони здоров`я та надання йому відповідної допомоги.
За таких обставин суд не вбачає підстав для висновку про порушення двогодинного строку, передбаченого частиною четвертою статті 266 КУпАП.
Суд також враховує, що письмовими поясненнями ОСОБА_1 підтверджено не лише факт керування ним мотоциклом, а й те, що перед цим він вживав алкогольні напої.
Ці пояснення узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння із зазначенням ознак сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, матеріалами відеозапису, а також відмовою ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, факт його попереднього керування мотоциклом, вживання ним алкогольних напоїв перед керуванням, а також подальша відмова від проходження огляду у своїй сукупності підтверджують об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Суд не встановив істотних суперечностей між доказами, які б ставили під сумнів законність вимоги поліцейського пройти огляд або факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.
Отже, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Обставин, які відповідно до статті 247 КУпАП виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчинених правопорушень, ступінь вини ОСОБА_1 , обставини справи, дані про особу правопорушника, а також те, що він, керуючи мотоциклом у межах населеного пункту зі швидкістю близько 100–120 км/год, не врахував дорожньої обстановки, допустив ДТП, після чого за наявності ознак алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Такі дії є грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, створюють підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху та свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, достатнього для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до частини другої статті 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим самим органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Оскільки справи щодо ОСОБА_1 за статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП одночасно розглядаються судом, адміністративне стягнення слід накласти за правилами частини другої статті 36 КУпАП у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП як більш серйозного правопорушення.
З урахуванням наведеного суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути судовий збір у дохід держави.
Керуючись статтями 23, 30, 33, 36, 40-1, 124, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною першою статті 130 КУпАП.
На підставі частини другої статті 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції частини першої статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору за наступними реквізитами: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимирський міський суд Волинської області.
Роз`яснити, що згідно зі статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови — не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про накладення адміністративного стягнення згідно зі статтею 308 КУпАП підлягає примусовому виконанню.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Копію постанови протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.

Суддя І.Р. Вітер