СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №527/3491/25
Провадження №2/547/294/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

15 червня 2026 року с-ще Семенівка
Семенівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Самойленко Л.М.,
за участі секретаря судового засідання Вареник К.А.,
учасники судового провадження:
представник позивача адвокат Мустіпан О.В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі судових засідань Семенівського районного суду Полтавської області № 1 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніт " (далі – ТОВ "Юніт") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «ФК «Юніт» та ОСОБА_1 14.11.2024 було укладено договір про споживчий кредит №14/11/24-03.Згідно з п. 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користуван ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 1.2 кредитного договору, сума кредитного ліміту складає 35051,54 грн. Згідно п. 1.3 кредитного договору, строк кредитування 360 днів з 14.11.2024 по 09.11.2025. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.11.2025 або достроково. Згідно п. 1.5 кредитного договору, процентна ставка становить 0,3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту.
17.12.2024 між тими ж сторонами був укладений додатковий договір №17/12/2024-01 від 07.05.2025 до договору про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024, відповідно до якого сума кредиту збільшилася на 40000,00 грн, що разом складає 75051,54 грн.
Тому позивач просить стягнути на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024 в розмірі 143905,02 грн та судові витрати.
Позовна заява подана 28.11.2025 в системі "Електронний суд" до Глобинського районного суду Полтавської області. 
26.02.2026 вищезазначена позовної заява надійшла до Семенівського районного суду Полтавської області за підсудністю на підставі ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 15.12.2025 за зареєстрованим місцем проживанням відповідача ОСОБА_1 . 
Ухвалою Семенівського району суду Полтавської області від 12.03.2026 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом).
Представник позивача ТОВ «ФК» Юніт» адвокат Мустіпан О.В. просила позов задоволити.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення ухвали суду, копії позовної заяви з додатками та судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Поштові повідомлення повернулися до суду з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.52, 64, 69). Відзиву або будь-яких інших документів на спростування доводів позивача не подав, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не направив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За зазначених обставин судом ухвалено здійснити заочний розгляд справи.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що між ТОВ «ФК «Юніт» та ОСОБА_1 14.11.2024 було укладено договір про споживчий кредит №14/11/24-03.
Згідно з п. 1 кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користуван ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно з п. 1.2 кредитного договору сума кредитного ліміту становить 35051,54 грн. 
Згідно з п. 1.3-1.3.1 кредитного договору строк кредитування 360 днів з 14.11.2024 по 09.11.2025. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.11.2025 або достроково. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту.
Згідно з п. 1.5 кредитного договору процентна ставка - 0,3% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту.
Згідно з п.1.7 кредитного договору орієнтовна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 109,609%.
Відповідно до п. 1.8 кредитного договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 77993,08 грн.
Згідно з п. 3.4 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту протягом строку визначеного договором.
Відповідно до п. 4.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до п. 2.1 -2.2 зметою отримання кредиту клієнт самостійно ознайомлюється з діючими Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщеними на офіційному сайті кредитодавця, створює особистий кабінет, заповнює анкета-заяву, вказуючи всі дані, визначені в анкеті-заяві як обов`язкові. Анкета заява підписуються КЕП клієнта. Клієнт у особистому кабінеті на сайті www.cashtime.com.ua зобов`язаний вказати повні, точні та достовірні особисті дані, які необхідні кредитодавцю для прийняття рішення про надання чи ненадання кредиту, а також бажаний спосіб отримання кредиту. Клієнт також зобов`язаний оновлювати ці дані в Особистому кабінеті не пізніше 3-х календарних днів з дня виникнення змін в таких даних. Згідно з п.2.22 кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі: 35051,54 грн на банківський рахунок позичальника за реквізитами: НОМЕР_1 , які були надані позичальником у анкеті-заяві, нп платіжну картку, емітовану банком України (а.с. 5-11, 12-14, 15).
З платіжної інструкції №146 від 14.11.2024 встановлено, що ТОВ «ФК`Юніт» перерахувало відповідачу через АТ «ПУМБ» грошові кошти в розмірі 30000,00 грн (а.с. 21).
17.12.2024 між тими ж сторонами був укладений додатковий договір №17/12/2024-01 від 07.05.2025 до договору про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024. Згідно цього додаткового договору сума кредитного ліміту збільшується на 40000 грн і складає: 75051,54 грн (сімдесят п`ять тисяч п`ятдесят одна грн) грн. 54 коп. Також сторони домовилися викласти графік платежів (додаток 1 до договору) у новій редакції (а.с. 17-20).
Згідно платіжної інструкції №201 від 17.12.2024 ТОВ «ФК`Юніт» перерахувало відповідачу через АТ «ПУМБ» грошові кошти в розмірі 30800,00 грн (а.с. 22).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України.
Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 3 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Відповідно до частини 5 статті 11 Закону України "Про електрону комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електрону комерцію", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електрону комерцію").
Отже, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний догововір, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти в загальному розмірі 60800,00 грн ( з урахуванням додаткового договору).
Доказів надання відповідачу кредитних коштів у загальному розмірі 75051,54 грн суду не надано.
Разом з тим, як вбачається з графіку платежів до договору про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024, позивачем в таблиці зазначено: комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1%, комісія за надання кредиту 2% та інші послуги кредитодавця 4000,00 грн. Аналогічні платежі зазначені в додатковому договорі від 17.12.2024 між тими ж сторонами №17/12/2024-01. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
На підставі частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом.
Умовами договору №14/11/24-03 від 14.11.2023 не передбачено які самі інші послуги надаються кредитодавцем та чим обґрунтоване нарахування комісій, що свідчить про їх безпідставне нарахування та стягнення.
Щодо розміру нарахованих процентів.
З огляду на те, що кредитні кошти були фактично видані у меншому розмірі, ніж визначено умовами договору, нарахування процентів здійснювалося на завищеній та невірній базі. Розмір заборгованості, заявлений позивачем, є необґрунтованим, документально не підтвердженим.
Позивачем за договором про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024 фактично перераховано лише 30000,00 грн згідно платіжної інструкції №146 від 14.11.2024 на банківську картку позичальника, тоді як за умовами кредитного договору в п. 1 зазначена сума ліміту 35051,54 грн. 
Крім цього за додатковим договором № 17/12/20240-1 від 17.12.2024 зазначено, що кредитний ліміт збільшується на 40000,00 грн (п.1.2 договору), а згідно платіжної інструкції №201 від 17.12.2024 відповідачу було перераховано лише 30800,00 грн.
Таким чином, реальна сума коштів, яка фактично надійшла у розпорядження відповідача, становить саме 60800,00 грн, що є фактичною базою користування кредитними коштами. Незважаючи на це, позивач здійснював нарахування процентів виходячи з суми кредиту 75051,54 грн.
Отже, сума відсотків, яка підлягає стягненню з відповідача відповідно до умов договору за 360 днів кредитування становить 65664,00 грн (60800,00 грнх0,3%х360). 
Тому з урахуванням фактичних обставин справи, реальної суми отриманих коштів відповідачем обґрунтований розмір заборгованості складає 126464,00 грн (60800,00 грн+65664,00 грн), що включає тіло кредиту та правомірні відсотки за користування коштами.
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76 ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано.
Враховуючи викладене, судом встановлено, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит №14/11/24-03 від 14.11.2024 та додатковим договором №17/12/24-01 від 17.12.2024 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 60800,00 грн та заборгованості за процентами в сумі 65664,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2661,01 грн (3028,00 х 126464,00 /143905,02) (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263-265, 268, 273, 280, 282-289, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» заборгованість за договором про споживчий кредит № 14/11/24-03 від 14.11.2024 у розмірі 126464,00 грн (сто двадцять шість тисяч чотириста шістдесят чотири гривні 00 коп). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» судовий збір у розмірі 2661,01 грн.
У решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Юніт» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 3, кв. 26; код ЄДРПОУ 43484903).
Відповідач – ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).
Повний текст рішення складено 18.06.2026.

Суддя Л.М.Самойленко