П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/10725/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петровська М.В. 
Суддя-доповідач - Смілянець Е. С. 
15 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Смілянця Е. С. 
суддів: Полотнянка Ю.П.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, інспектора відділу поліцейської діяльності (смт. Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Калінчука Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
позивач, ОСОБА_1 , звернувся до із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить скасувати постанову інспектора відділу поліцейської діяльності (смт. Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Калінчука Максима Юрійовича, серії ЕНА №2884472 про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 про накладення на нього штрафу в сумі 1190 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, внаслідок відсутності в його діях складу вказаного правопорушення, а провадження по справі закрити.
Корольовський районний суд м. Житомира ухвалою від 31.10.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, інспектора відділу поліцейської діяльності (смт. Черняхів) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Калінчука Максима Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - повернув позивачу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що судом першої інстанції розгляд справи проведено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, повно та всебічно досліджено наявні у справі докази та надано їм належну оцінку, а зроблені висновки у справі є правильними і законними.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Виходячи з приписів ст. 312 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали шляхом надання до суду:
- примірників позовної заяви із уточненими даними щодо відповідача (відповідно до кількості учасників справи);
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду щодо оскарження спірної постанови із зазначенням підстав для поновлення такого строку разом із сукупністю доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення із позовом до суду.
21 жовтня 2025 року на виконання вимог ухвали судді про залишення позовної заяви без руху позивачем було подано до Корольовського районного суду м. Житомира заяву про усунення недоліків разом з заявою про поновлення строків на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення. Недоліки позовної заяви позивачем усунуто.
Щодо поновлення строків на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у заяві від 23.09.2025 та новій заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду від 21.10.2025 позивач зазначив, що постанову серії ЕНА № 2884472 від 21.08.2024 ані наручно, ані поштою не отримував, дізнався про неї випадково від представників поліції, отримав її копію лише після особистого звернення до державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі. Зокрема, 21.08.2024 звернувся із письмовою заявою до поліції про надання на ознайомлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення та відеозапису із нагрудної камери поліцейського, де було зафіксоване правопорушення вказане у постанові серії ЕНА № 2884472 від 21.08.2024. 15.09.2025 наручно отримав відповідь від відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції №1 Головного управління національної поліції в Житомирській області, в якій зазначено, що постанова знаходиться на виконанні у державній виконавчій службі, тому копію постанови надати не представляється можливим. Для того, щоб захистити свої права та інтереси звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги. 19 серпня 2025 року Центром було надано адвоката за дорученням №004-0607715. Враховуючи те, що підготовка документів щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення займає тривалий час та потребує відповідних знань у сфері законодавства України, вважає, що строк на оскарження вищезазначеної постанови пропущено з поважних причин. Також зазначає, що у постанові серії ЕНА № 2884472 від 21.08.2024 в графі підпис про отримання постанови стоїть не його підпис, тому про існування вищезазначеної постанови не знав. Просив врахувати, що у 2024 році тривалий час проходив лікування, після проходження лікування встановлено II групу інвалідності. За місцем реєстрації рідко проживав, листа з постановою серії ЕНА № 2884472 від 21.08.2024 за місцем реєстрації не отримував.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Так, згідно ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно із статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Згідно зі ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Наведеними правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли у суб`єкта звернення до суду виникають підстави, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Як встановлено судом першої інстанції, оскаржувану позивачем постанову серії ЕНА №2884472 винесено 21.08.2024, в той час як із цим позовом до суду позивач ОСОБА_1 звернувся 23.09.2025, що підтверджується відповідною відміткою про реєстрацію позовної заяви.
ОСОБА_1 у заявах про поновлення строків на оскарження вказує, що у постанові не його підпис, а копію оспорюваної постанови отримав після особистого звернення до державного виконавця Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі.
Разом з тим, як встановлено із заяви ОСОБА_1 від 19.05.2025, адресованої в.о. начальника Житомирського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі, яка зареєстрована за вх.№ 6255 від 19.05.2025, про ознайомлення з матеріалами ВП № 76309478 з примусового виконання постанови серії ЕНА №2884472 від 21.08.2024, позивач щонайменше з кінця травня 2025 року був обізнаний зі змістом спірної постанови. Натомість звернувся до суду із цим позовом за спливом десятиденного строку для оскарження такої постанови лише 23.09.2025.
При цьому, як вірно зазначає суд першої інстанції, посилання позивача на те, що підготовка документів щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення займає тривалий час та потребує відповідних знань у сфері законодавства України, тому він звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, не може свідчити про поважність причин пропуску строку звернення до суду із цим позовом, оскільки про існування спірної постанови ОСОБА_1 дізнався щонайменше в кінці травня 2025 року, а доручення для надання безоплатної вторинної допомоги було видано 19.08.2025, тобто позивач звернувся за безоплатною правовою допомогою через два місяці після ознайомлення зі спірною постановою.
Поряд із цим, посилання позивача на його хворобу, суд першої інстанції обґрунтовано вважав їх необґрунтованими, оскільки з доданих ним документів встановлено, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 17.12.2024 по 27.12.2024, тобто до травня 2025 року. Інші документи свідчать лише про короткотривалі медичні обстеження позивача та встановлений йому діагноз. 
Отже, вказані документи не свідчать про поважність пропущеного строку звернення до суду із позовом. Також, позивач не надав доказів того, що не зміг вчасно звернутися до суду з позовною заявою внаслідок наявності непереборних для нього обставин щонайменше з кінця травня 2025 року.
Крім того, в апеляційній скарзі не спростовано висновки суду першої інстанції, що про оскаржувану постанову позивач дізнався лише в травні 2025 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, зазначені ОСОБА_1 у заявах про поновлення строку, не є поважними, тому позовна заява підлягала поверненню позивачу.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 31 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Смілянець Е. С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.