Номер провадження: 22-з/813/330/26 
Справа № 521/6337/25
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
за участю секретаря – Скрипченко Г.В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
18 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача у ненаданні інформації на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року і зобов`язати відповідача невідкладно надати таку інформацію.
Позовна заява вмотивована тим, що 13 січня 2025 року та 14 березня 2025 року позивач, діючи в інтересах свого клієнта – ОСОБА_2 направив реєстрованими поштовими відправленнями № 4160700030700 та № 416070041001 на адресу відповідача адвокатські запити з проханням протягом п`яти робочих днів з дня отримання даних запитів надати інформацію, необхідну для надання правової допомоги клієнту. До вказаних адвокатських запитів позивачем було долучено засвідчена належним чином копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а також ордер на надання правничої (правової) допомоги. Однак, відповідей на адвокатські запити відповідач не надав всупереч вимогам ч. 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», яка передбачає надання відповіді не пізніше п`яти днів з дня отримання запитів.
Рішенням Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 до ПП «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» в ненаданні інформації ОСОБА_1 на адвокатські запити від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року. Зобов`язано ПП «Керуюча компанія «КОІН» надати Тукману Є.Г. інформацію, яка була запрошена ОСОБА_1 в адвокатських запитах від 13 січня 2025 року та від 14 березня 2025 року. Стягнено з ПП «Керуюча компанія «КОІН» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968 грн 96 коп. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2026 року апеляційну скаргу ПП «КК «КОІН» залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Хаджибейського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2025 року залишено без змін.
09 червня 2026 року до Одеського апеляційного суду від Тукмана Є.Г. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.
Дана заява обґрунтована тим, що постановою Одеського апеляційного суду від 13 травня 2026 року апеляційну скаргу відповідача на рішення Хаджибейського районного суду міста Одеси від 13.11.2025 у справі №521/6337/25 залишено без задоволення. 
У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення у справі №521/6337/25 з невирішеного 13.05.2026 при ухваленні постанови судом апеляційної інстанції питання щодо розподілу судових витрат згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 01.04.2026, копія якого була додана до його заяви від 01.04.2026 і є в матеріалах справи.
15 червня 2026 року від адвоката Чумаченка С.О., який діє в інтересах Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН», надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.
У вказаній заяві зазначено, що ОСОБА_1 є адвокатом, який володіє спеціальними знаннями у сфері права та самостійно здійснює професійну правничу діяльність, у зв`язку з чим включення до переліку наданих послуг консультацій з питань правничої допомоги свідчить про штучне завищення обсягу послуг та є проявом зловживання процесуальними правами з метою безпідставного збільшення розміру судових витрат. 
Також у вказаній заяві адвокат Чумаченко С.О. звертає увагу на те, що об`єм роботи адвоката позивача не відповідає розміру коштів, який ОСОБА_1 просить стягнути на його користь.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити частково з огляду на таке.
Дійсно, 01 квітня 2026 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив стягнути з відповідача на його корись всі судові витрати, якій поніс і має понести в цій справі, в тому числі витрати за надання ОСОБА_1 професійної правничої допомоги відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг.
На підтвердження понесених витрат в матеріалах справи міститься:
1) договір про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у подальшому – «Клієнт» з однієї сторони та адвокат Кириченко Р.Ю., що діє у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надалі – «Адвокат», з другої сторони, уклали цей Договір про наступне:
1.1. Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе доручення з надання Клієнту правової допомоги на умовах, передбачених Договором;
4.1. Надання Адвокатом правової допомоги Клієнту здійснюється на платній основі;
4.2. Вартість наданої адвокатом правової допомоги у межах даного Договору становить 7500 гривень за кожну годину роботи Адвоката. Остаточна вартість наданої за даним Договором правової допомоги визначається Сторонами в Акті приймання-передачі наданих послуг, який підписується Сторонами даного Договору і є невід`ємною його частиною;
2) акт приймання-передачі наданих послуг від 01 квітня 2026 року до Договору про надання правової допомоги від 30 червня 2023 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , у подальшому – «Клієнт» з однієї сторони та адвокат Кириченко Р.Ю., що діє у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», надалі – «Адвокат», з другої сторони, уклали цей Акт про наступне:
- сторони погоджують те, що Адвокатом надано Клієнту правової послуги (допомогу) у вигляді правозаступництва, відстоювання інтересів останнього в суді першої інстанції з питання, яке стосується або пов`язане з оскарженням відповідачем в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2025 року у справі №521/6337/25, а саме:
а) ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги відповідача у справі №521/6337/25 на рішення суду від 13 листопада 2025 року; здійснення особистого прийому Клієнта для узгодження питання формування правової позиції в аспекті захисту інтересів Клієнта, - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 3 години;
б) розроблення, стуктуризація та складення процесуальних документів у справі №521/6337/25: відзиву на апеляційну скаргу відповідача на рішення суду першої інстанції від 13 листопада 2026 року- дії у формі окремої позасужової процедури загальною тривалістю 5 годин.
- вартість 1 години роботи Адвоката становить 7500 грн 00 коп, відповідно до 4.2. Договору;
- розрахункова вартість наданих Адвокатом послуг здійснено наступним чином: 8 годин х 7500 грн – 60000 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з ст. 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За правилами оцінки доказів, встановлених ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19, від 12 травня 2021 року у справі №873/79/20).
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 у справі №755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
– має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 137 ЦПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони (подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21);
– з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені у частинах третій–п`ятій, дев`ятій статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами) (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібні висновки викладено також у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2024 року у cправі №910/615/14 (№910/5042/22), від 26 вересня 2024 року у cправі №910/11903/23.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, пункту 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Жодним чином не заперечуючи права позивача отримати всі види професійної правничої допомоги, а так само не заперечуючи кваліфікацію адвоката, який надав якісні послуги відповідно до замовлення, суд на засадах пропорційності, враховуючи наведене вище та відповідно критеріїв статті 143 ЦПК України, зокрема, співмірності і розумності, оцінює понесені позивачем витрати з точки зору мінімально необхідного їх розміру, що підлягає віднесенню на сторону відповідача з покладенням на останнього обов`язку відшкодувати такі витрати.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що фактично на стадії апеляційного провадження представником позивача підготовлено відзив на апеляційну скаргу ПП «КК «Коін».
Щодо витраченого часу адвокатом на ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги відповідача у справі №521/6337/25 на рішення суду від 13 листопада 2025 року, то колегія суддів звертає увагу на те, що складання відзиву на апеляційну скаргу, надання правової оцінки підставам апеляційного оскарження та ознайомлення з матеріалами справи тощо, є послугами, що дублюються, складовими одного завдання, а саме складення відзиву на апеляційну скаргу, а тому такі витрати не можуть бути стягнуті в повному обсязі.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №758/6113/19.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодування адвокатських витрат у заявлених сумах не відповідає вищевказаним критеріям розумності, неспівмірні в повній мірі зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, оскільки такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, обґрунтованості, розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи, її складності, необхідних процесуальних дій сторони.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Ухвалити додаткову постанову у цивільній справі за позовом позовом  ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.
Стягнути з Приватного підприємства «Керуюча компанія «КОІН» (ЄДРПОУ 43593663, адреса місцезнаходження: вул. Успенська, буд. 29, кв. 15, м. Одеса, 65048) на користь  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень (п`ять тисяч гривень).
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький 

О.С. Комлева