ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
13 травня 2026 року 	Справа № 280/963/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012)
про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
04.02.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати незаконним та скасувати відмову відповідача від 22.12.2025 № 55600-78151/Г-03/8-2800/25;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу, з урахуванням довідки ВО Запорізька АЕС» від 13.01.1993 № 73 про підвищену оплату праці в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС за періоди з 04.02.1988 по 18.02.1988 та з 15.03.1988 по 29.03.1988 з 01.06.2025;
зобов`язати відповідача здійснити доплату частину пенсії позивачу відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки ВО Запорізька АЕС» від 13.01.1993 № 73 про підвищену оплату праці в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС, яка утворилась з 01.06.2025 внаслідок неправомірного зменшення пенсії.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію по інвалідності як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (Категорії 1). Водночас, при обчисленні розміру пенсії відповідач відмовив у врахуванні довідки про заробітну плату від 13.01.1993 № 73. Вважає зазначену відмову протиправною та просить задовольнити позов.
Ухвалою суду від 09.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/963/26; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 
Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 23.02.2026 № 9634), в якому зазначає, що позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії. Натомість позивач звернувся із заявою від 16.10.2025, яка не відповідає Порядку № 22-1. Листом від 21.01.2026 № 2587-31500/Г-02/8-0800/26 відповідач надав запитувану інформацію та роз`яснив позивачу порядок обчислення пенсії. За матеріалами електронної пенсійної справи (далі - ЕПС) позивач отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування збитків (особа з інвалідністю II групи, каліцтво/захворювання, пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС), призначену відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII). В ході перерахунку пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону № 796-XII виявлено, що в матеріалах електронної пенсійної справи відсутні первинні документи, що підтверджують оплату праці у період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, а саме: довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках для за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886. У довідці мають бути зазначені первинні документи, на підставі яких вона видається. В матеріалах ЕПС наявна довідка від 05.05.1999 № 58 про заробітну плату в зоні відчуження, видана ВП «Запорізька АЕС». Первинні документи, на підставі яких видана зазначена довідка, в матеріалах ЕПС відсутні. При цьому, в матеріалах електронної пенсійної справи відсутня довідка від 13.01.1993 № 73, яка містить відомості про підвищену оплату праці позивача в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС за періоди з 04.02.1988 по 18.02.1988 та з 15.03.1988 по 29.03.1988. Окрім того, наявні в матеріалах ЕПС довідки містять інформацію лише щодо періоду відрядження позивача з 04.02.1988 по 18.02.1988. Жодним належним документом не підтверджено достовірність факту відрядження на Чорнобильську АЕС та отримання позивачем заробітної плати в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС за період з 15.03.1988 по 29.03.1988. Зокрема, відсутня довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 15.03.1988 по 29.03.1988. Окрім того, довідка від 13.01.1993 № 73 для обчислення пенсії не підтверджена первинними документами. Отже, врахування даної довідки при розгляді справи є передчасним та протиправним. Таким чином, пенсію позивача обчислено відповідно до норм чинного законодавства. Враховуючи наведене просить відмовити у задоволенні позову.
03.03.2026 від представника позивача надійшла заява (вх. № 11416), якій позовні вимоги викладені наступним чином:
визнати незаконною та скасувати відмову відповідача від 21.01.2026 № 2587-31500/Г-02/8-0800/26;
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу, з урахуванням довідки ВО Запорізька АЕС» від 13.01.1993 № 73 про підвищену оплату праці в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС за періоди з 04.02.1988 по 18.02.1988 та з 15.03.1988 по 29.03.1988 з 01.06.2025;
зобов`язати відповідача здійснити доплату частину пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням довідки ВО Запорізька АЕС» від 13.01.1993 № 73 про підвищену оплату праці в зоні відчуження за відрядженням на Чорнобильську АЕС, яка утворилась з 01.06.2025 внаслідок неправомірного зменшення пенсії.
Ухвалою суду від 04.03.2026 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 про зміну позовних вимог та ухвалено розглядати справу з урахуванням змінених позовних вимог.
04.03.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 11550).
Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (Категорії 1), що підтверджується копією відповідного посвідчення від 12.12.2019 серії НОМЕР_2 та перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.
Розглянувши заяву позивача щодо пенсійного забезпечення, відповідач листом від 21.01.2026 № 2587-31500/Г-02/8-0800/26 повідомив, що відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та у зв`язку із відсутністю первинних документів в матеріалах електронної пенсійної справи, які підтверджують оплату праці у період виконання робіт по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження, а саме: довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за формою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 № 886, проведено коригування заробітку з 01.01.2025. В матеріалах ЕПС наявна довідка від 05.05.1999 № 58 про заробітну плату в зоні відчуження, видана ВП «Запорізька АЕС». Первинні документи, на підставі яких видана зазначена довідка, в матеріалах ЕПС відсутні. Також, згідно отриманої відповіді від Філії «ВП Атоменергомаш» АТ «НАЕК «Енергоатом» ОСОБА_1 не працював на зазначеному підприємстві.
Вважаючи, що має право на отримання пенсії, обчисленої з урахуванням довідки від 13.01.1993 № 73, ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
В силу частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.03.1991 №796-ХІІ № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тобто, Закон №796-XII визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, статтею 49 Закону № 796-ХІІ передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення визначає Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 (далі – Порядок № 1210).
Згідно п. 1 Порядку № 1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Підпункти 3, 4 пункту 3 Порядку № 1210 визначає, що у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження: менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження; менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем (п. 4 Порядку № 1210).
Таким чином, Законом № 796-XII та Порядком № 1210 встановлено, що у випадку, коли особа працювала в зоні відчуження в 1986-1990 роках, її пенсія може обчислюватись із заробітку за цей період.
Разом із тим, відповідно до частини першої статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV; тут та надалі – у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно із пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 357/2591/17, від 31.08.2022 у справі № 280/8521/20.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення (перерахунок) пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї документи.
Згідно з частиною третьою статті 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно зі ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: 1) отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; 2) проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати; 3) вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених порушень законодавства про порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, здійснення фінансових операцій з коштами Пенсійного фонду та порядок їх використання; 6) застосовувати фінансові санкції та нараховувати пеню, передбачені законом, та умовами договорів з установами та організаціями, що здійснюють виплату пенсій; 7) стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків; 8) отримувати безоплатно від Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку інформацію про показники, що застосовуються для розрахунку довічних пенсій; 9) порушувати в установленому законом порядку питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; 10) у разі виявлення порушень порядку, використання коштів Пенсійного фонду звертатися в установленому законом порядку до контролюючих та правоохоронних органів; 11) укладати договори про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; 11-1) проводити фізичну ідентифікацію пенсіонерів у випадках, передбачених законодавством; 12) здійснювати інші функції, передбачені законодавством.
Отже, саме на органи Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо здійснення перевірки допустимості документів, поданих разом із заявою для перерахунку пенсії, та обґрунтованість видачі таких з метою забезпечення не лише реалізації права особи на перерахунок та отримання пенсії, а й контролю за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду.
Разом із тим, жодного підтвердження, що позивач подавав відповідачу довідку від 13.01.1993 № 73, видану ВО «Запорізька АЕС», що містить інформацію про заробітну плату у зоні відчуження за періоди з 04.02.1988 по 18.02.1988 та з 15.03.1988 по 29.03.1988, матеріали справи не містять.
Відповідно, перевірка цієї довідки не здійснювалась, рішення про відмову у перерахунку пенсії не приймалось, а лише була надана відповідь з роз`ясненням щодо пенсійного забезпечення.
При цьому, матеріали пенсійної справи позивача містять довідку від 05.04.1999 № 58, щодо якої наявні роз`яснення у листі відповідача від 21.01.2026 № 2587-31500/Г-02/8-0800/26, і ця довідка містить інформацію щодо заробітку за період з 04.02.1988 по 18.02.1988 у розмірі 613,31 р. Проте, позивач не звертається до суду із вимогами щодо перерахунку пенсії на її підставі.
Також слід звернути увагу, що довідка від 13.01.1993 № 73, на підставі якої позивач просить суд зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії, містить дані про заробіток у цій же сумі – 613,31 р., проте вже за період з 04.02.1988 по 18.02.1988 та з 15.03.1988 по 29.03.1988.
Тобто, матеріали справи містять дві довідки, які містять різну інформацію про період перебування позивача у зоні відчуження. 
Враховуючи наведене, а також те, що матеріали справи не містять доказів надання відповідачу довідки від 13.01.1993 № 73 (у заяві від 16.10.2025 відсутні посилання саме на цю довідку, а лише є покликання на довідку, яка вже перебувала у пенсійній справі понад 30 років, і такою довідкою є саме довідка від 05.04.1999 № 58), перевірки цієї довідки відповідачем та прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії на її підставі, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведені обставини у сукупності, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 158-Б; код ЄДРПОУ 20490012) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення виготовлено та підписано 13.05.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко