Справа № 182/3893/26
Провадження № 3/0182/1165/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2026 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 
Клименко І. В., 
секретар судового засідання Степанова О.Ю.,
розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від ВРПП Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює заст. начальника ДУ «Табір для тримання військовополонених», проживає у АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП
за участю особи, яка притягається до 
відповідальності ОСОБА_1 
потерпілого ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
Водій ОСОБА_1 08.05.2026 о 7.45 год., керуючи транспортним засобом – автомобілем «Опель Астра» д.н.з НОМЕР_2 , рухаючись на 202 км + 500 м а/ш Н-23, не обрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц С180» д.н.з НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, 13.1 ПДР України.
ОСОБА_1  в суді свою вину у вчиненні порушення правил дорожнього руху не визнав. Пояснив, що вранці 08.05.2026 він, керуючи автомобілем «Опель Астра» д.н.з НОМЕР_2 , рухався трасою Н-23 з м. Нікополь в напрямку м. Покров. Швидкість була приблизно 85-90 км/год. Під час руху бачив, як попереду нього рухається автомобіль «Мерседес» срібного кольору, швидкість його була меншою – десь 40-50 км/год, тому він хотів здійснити його обгін. Завчасно увімкнувши покажчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху та почав здійснювати обгін, але в цей час автомобіль «Мерседес», без увімкнення покажчика повороту, раптово почав повертати ліворуч у бік ґрунтової дороги. Він подумав, що той водій можливо обминає яму на дорозі, почав йому сигналити, але місця для з`їзду на дорозі не було, довелося різко гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося. Удар на його автомобілі прийшовся спереду праворуч, а у Мерседеса відповідно в лівий бік. Після зіткнення водій автомобіля «Мерседес» сказав йому «звідки ти взявся?», що дає підстави припускати, що він не дивився у дзеркало заднього виду перед виконанням повороту ліворуч. Вважає, що в даній ситуації порушення ПДР в його діях немає, дозволену швидкість руху він не перевищував, дистанція руху також була витримана, оскільки вони рухались в межах однієї смуги руху, а тому саме дії водія автомобіля «Мерседес» і призвели до ДТП. Оскільки зазначені у протоколі обставини не відповідають дійсності, просив закрити провадження по справі відносно нього у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Потерпілий   ОСОБА_2 пояснив, що в той день він, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц С180» д.н.з НОМЕР_3 , рухався трасою Н-23 в напрямку м. Покров, швидкість його була десь 40 км/год. Під час руху йому було необхідно повернути на ґрунтову дорогу, яка знаходиться ліворуч від проїзної частини головної дороги. Перед виконанням повороту він впевнився, що інших автомобілів немає, включив покажчик повороту, почав повертати і в цей момент відчув удар. Коли вийшов з автомобіля, побачив, що в нього в`їхав автомобіль «Опель Астра» д.н.з НОМЕР_2 , також зупинились інші автомобілі, які проїжджали мимо. Водієві автомобіля «Опель» надали першу допомогу та викликали ШМД. Він не заперечує той факт, що зі свого боку теж порушив ПДР, оскільки при зміні напрямку руху в повній мірі не переконався в безпечності маневру, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Так, суддею було досліджено матеріали справи, а саме: 
- протокол про адміністративне правопорушення ААД № 960592 від 20.05.2026, в якому викладені обставини вчинення правопорушення. Протокол підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
- протокол огляду місця ДТП та фототаблицю до нього, яка сталася 08.05.2026 на 202 км + 500 м а/ш Н-23 із зазначенням місця зіткнення транспортних засобів, напрямку руху транспортних засобів та розташуванням автомобілів після ДТП, зазначені пошкодження, які отримали автомобілі;
- письмові пояснення ОСОБА_1 ;
- письмові пояснення ОСОБА_2 . 
Проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, зокрема пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілого та письмові матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена наявними матеріалами та доказами. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно. 
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, крім іншого, ТЗ. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують ТЗ, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Тобто, підставою для притягнення до відповідальності за ст. 124 КпАП є не будь-яке порушення Правил дорожнього руху, а саме те порушення, яке знаходиться у причинному зв`язку із настанням наслідків.
Так, у протоколі мається посилання на порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 12.1, 13.1 ПДР, що призвело до ДТП, згідно яких: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан т/з, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану т/з повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Зібраними у матеріалах справи та дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Опель Астра» д.н.з НОМЕР_2 , під час руху а/ш Н-23, всупереч зазначеним вимогам п. 12.1, 13.1 ПДР, не обрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, що позбавило його можливості контролювати рух керованого ним т/з та безпечно керувати ним, зокрема своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки.
Наведене узгоджується з характером ДТП, оскільки зіткнення відбулося передньою частиною ТЗ з «Опель Астра» із передньою лівою частиною «Мерседес Бенц С180» д.н.з НОМЕР_3 , що є ознакою недотримання водієм ТЗ, який рухається позаду, безпечної дистанції та невибору безпечної швидкості руху.
Наявними в матеріалах справи фотознімками з місця події підтверджуються напрямок руху транспортних засобів, дорожня обстановка та обставини їх зіткнення, як це зазначено на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 відносно того, що ДТП сталася внаслідок порушення ПДР виключно водієм ТЗ «Мерседес» ОСОБА_2 , є неприйнятними, оскільки протокол, складений щодо нього за порушення ПДР був предметом іншого розгляду, у діях ОСОБА_2 встановлено порушення вимог ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з ДТП та її наслідками. Але ця обставина, незалежно від наявності чи відсутності порушень з боку іншого учасника руху, не спростовує вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що його дії не можуть знаходитися у причинному зв`язку з подією ДТП, то вони є необґрунтованими з огляду на фактичні обставини справи, бо через рух позаду саме на ОСОБА_1 покладався обов`язок дотримання безпечної інстанції відносно ТЗ «Мерседес», тому дотримання ним як водієм ТЗ усіх імперативних приписів ПДР унеможливило б у даній конкретній дорожній ситуації зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження, тобто ДТП.
У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 повинен був керуватись п. 12.1, 13.1 ПДР, а саме обрати безпечну швидкість руху та дотримуватись безпечної дистанції, а порушення цих вимог призвело зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_2 , який знаходився попереду.
Будь-яких належних і достатніх доказів на спростування встановлених судом обставин справи ОСОБА_1 не надав, натомість матеріали справи про адміністративне правопорушення, покази потерпілого підтверджують обставини порушення п. 12.1, 13.1 ПДР, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, ставити під сумнів вказані докази у суду немає підстав.
В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), а кожний т/з, який знаходиться в русі, повинен мати водія, який повинен контролювати свій т/з таким чином, щоб бути завжди у змозі належним чином їм управляти, бути ознайомленим з правилами дорожнього руху, приписами в області безпеки дорожнього руху, а також з такими факторами, які можуть вплинути на його поведінку (п. 1, 5 і 6 ст. 8 Конвенції про дорожній рух (Відень, 08.11.1968) та положень Європейської угоди, яка доповнює цю Конвенцію (Женева, 01.05.1971).
Тому суддя вважає, що поліцейським при складанні у відношенні ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, а вказаний вище протокол містить всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть правопорушення (об`єктивна сторона), конкретний пункт ПДР - 12.1, 13.1 і нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за недотримання цієї норми ПДР - ст. 124 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Наявні в матеріалах справи докази оцінені судом у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП.
Таким чином, наслідки ДТП перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із діями водія ОСОБА_1 , що дає підстави для визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Метою адміністративного стягнення відповідно до ст. 23 КУпАП є виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
При накладенні стягнення, згідно з вимогами передбаченими ст. 33 КУпАП України враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, вважаю, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу, і відповідно до ст. 23 КУпАП, це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами. 
Згідно з положенням ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Керуючись ст. 40-1, 221, 283, 124 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави. 
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби з порушника буде стягнуто подвійний розмір штрафу. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження. 
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3-х місяців.

Суддя:	  	І. В. Клименко