Справа № 357/20612/25
Провадження № 2/357/85/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., при секретарі Козубенко Я.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року представник ТОВ «Цикл Фінанс» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 2022109896 від 26.12.2018 у розмірі 15 191,70 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог вказано, що 26.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2022109896, зобов`язання за яким відповідачем не виконано. В подальшому від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Цикл Фінанс» передано право вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю.
30.01.2026 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні 17.03.2026, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи в змішаній (паперовій та електронній) формі.
В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання, відзив на позов до суду не надходив, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України.
В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.
26.12.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2022109896, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 20 514 грн на придбання товару на строк до 26.12.2020 з нарахуванням процентів за користування у розмірі 0,01% річних.
В додатку № 1 до кредитного договору встановлено графік платежів, з якого вбачається, що загальна вартість кредиту становить 24 823,77 грн.
Від АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Діджи Фінанс», від ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп», від ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» до ТОВ «Цикл Фінанс» за договорами факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, № 437/ФК-20 від 11.12.2020 та № 12/4/21 від 12.04.2021, перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 2022109896.
В матеріалах справи наявні також анкета-заява, згода-дозвіл персональних даних, паспорт споживчого кредиту, рахунок-фактура, видаткова накладна, чек, специфікація до кредитного договору, розписка про отримання товару, паспорт відповідача та картка платника податків.
При вирішенні справи суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
З матеріалів справи вбачається, що позикодавець, надавши відповідачу кредитні кошти на придбання товару, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання та не в повному обсязі повернув кошти з відсотками за користування.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва.
За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається про наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором № 2022109896 від 26.12.2018 у розмірі 15 191,70 грн, з яких: 11 190,09 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1,44 грн - заборгованість за відсотками; 4 000,17 грн - комісія.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких відомостей (доказів) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем розмірі, що виникла внаслідок порушення договірних зобов`язань відповідачем.
При вирішення питання щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Гулієвою Сабіною Агавердіївною укладено договір про надання правничої допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025.
З додаткової угоди № 2022109896 до договору про надання правничої допомоги № 43453613/1 від 25.08.2025 та акта виконаних робіт за надання адвокатом позивачу професійної правничої допомоги № 2022109896 від 14.11.2025 вбачається, що адвокатом надано клієнту по даній справі наступні послуги: правовий аналіз обставин справи - 500 (0,5 год.), складання позовної заяви (2 год.) – 2 000 грн.; формування додатків (0,5 год.) – 500 грн.
Загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 3 000 грн.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати в сумі 3 000 грн є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також принципу справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 3 000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, при цьому підстав для зменшення вказаної суми судом не встановлено.
Суд також зазначає, що вказані витрати виникли (стали можливими) внаслідок невиконання крединих зобов`язань відповідачем.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 265, 268, 280, 282, 352, 354 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 2022109896 від 26.12.2018 у розмірі 15 191,70 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», адреса: вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, м. Київ, код ЄДРПОУ: 43453613.
Відповідач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Суддя    	А. Ю. Цуранов