Справа № 645/9483/25
Провадження № 2/645/1173/26 

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
07 травня 2026 року           м. Харків  

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шарка О.П.
секретаря судового засідання Мухіна В.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників квартирного будинку «ЖК «Вікторія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач Об`єднання співвласників квартирного будинку «ЖК «Вікторія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути заборгованість зі сплати внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та внесків на капітальний ремонт у розмірі 19126,95 грн, три відсотки річних у розмірі 797,03 грн, інфляційні втрати 2668,05 грн, разом: 22592,03 грн
В обґрунтування позову зазначено, що ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЖК «ВІКТОРІЯ» створено у будинку за адресою АДРЕСА_1 , та діє у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі Статуту Об`єднання. ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до вимог Статуту, протоколом №2-2 загальних зборів ОСББ «ЖК «ВІКТОРІЯ» від 09.02.2022 затверджено розмір щомісячних внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією на 2022 рік, в тому числі для житлових приміщень з другого по п`ятнадцятий поверхи: 8,85 грн за І м2. Протягом 2023 року розмір внесків не змінювався. Відповідачем ОСОБА_1 з 01.01.2024р. практично не здійснювалася оплата внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та внесків на капітальний ремонт. За весь період з 01.12.2023 по 18.12.2025 здійснено оплату 25.06.2024 на суму 1000,00 грн та 09.10.2025 на суму 9088,00 грн. та 21.11.2025 на суму 2000,00 грн.Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 19126,95 грн, що підтверджується Довідкою про стан розрахунків №2 від 18.12.2025р. за період з 01.12.2023 по 18.12.2025р.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати внесків, у відповідності до вимог статті 625 ЦК України на суму основного боргу, станом на18.12.2025 нараховано 3% річних у розмірі 797,03 грн та інфляційні витрати в розмірі 2668,05 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить 22592,03 грн..
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій вона підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення суду.
Частиною 3 ст.211ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило, в установлений ч. 7ст. 178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Згідно вимогам ст. ст. 223, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача.
Дослідивши надані стороною позивача і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.
Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.
Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.
Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.
Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.
Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ході судового розгляду встановлено, що ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЖК «ВІКТОРІЯ» створено у будинку за адресою АДРЕСА_1 , та діє у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі Статуту Об`єднання.
У відповідності до вимог Статуту, протоколом №2-2 загальних зборів ОСББ «ЖК «ВІКТОРІЯ» від 09.02.2022 затверджено розмір щомісячних внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та прибудинковою територією на 2022 рік, в тому числі для житлових приміщень з другого по п`ятнадцятий поверхи: 8,85 грн за І м2. Протягом 2023 року розмір внесків не змінювався.
У відповідності до вимог Статуту, протоколом б/н загальних зборів ОСББ «ЖК «ВІКТОРІЯ» від 30.12.2023 затверджено на 2024 рік розмір внесків для компенсації витрат на управлінням багатоквартирним будинком, для квартир з 2-го по 15-й поверх - 8,98 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартир та доглядачі будинку, прибирання інтер`єру, кнопка тривоги, обслуговування та послуги ресепшн, згідно договору 250,00 грн. з квартири. Окрім того, прийняте рішення простворення ремонтного фонду та здійснення щомісячних відрахувань до нього у розмірі 1,00 грн. за 1 кв.м, загальної площі квартир та/або приміщень у строки сплати внесків для компенсації
витрат на управлінням багатоквартирним будинком. У 2025 році розмір внесків – не змінювався.
Відповідно до ст. І Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного
будинку», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»
визначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку,
користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утриманнябагатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово- комунальних послуг.
Згідно положень ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного
будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласників сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання.
Згідно положень ст. 23 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Відповідно п. 2.1. Статуту ОСББ «ЖК «ВІКТОРІЯ», метою створення та діяльності ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом.
Відповідно до вимог п. 2.3. Статуту: завданням та предметом діяльності ОСББ є:
«- забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території;
- сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами;
- забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю
об`єднання.»
Джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються в тому числі із внесків і платежів співвласників.
Відповідно до вимог л. 4.2. Статуту ОСББ:
«Сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі
відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.
Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі
відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об єднання відповідно до законодавства та Статуту.»
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єктів нерухомого майна. 
Як вбачаєтсья з Довідки про стан розрахунків №2 від 18.12.2025р. за період з 01.12.2023 по 18.12.2025р. ОСОБА_1 з 01.01.2024р. не в повному обсязі здійснювалася оплата внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та внесків на капітальний ремонт. За весь період з 01.12.2023 по 18.12.2025 здійснено оплату25.06.2024 на суму 1000,00 грн та 09.10.2025 на суму 9088,00 грн. та 21.11.2025 на суму 2000,00 грн.
Внаслідок цього утворилася заборгованість у розмірі 19126,95 грн, 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України).
Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Відповідно до ст.ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов?язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», серед основних обов`язків співвласників є своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного
будинку та прибулинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхомсамозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, зякими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.
Частина шоста статті 22 вказаного Закону визначає, що для фінансування
самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи.
Відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та
об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласниківбагатоквартирного будинку не є комунальними послугами і не регулюються Закону України «Про житлово-комунальні послуги», про що зазначає ч.2 ст.2 зазначеного закону.
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувалася наданими позивачем послугами та вносив оплату не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість.
Статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної сплати внесків, у відповідності до вимог статті 625 ЦК України на суму основного боргу, станом на18.12.2025 року нараховано 3% річних у розмірі 797,03 грн та інфляційні витрати в розмірі 2668,05 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить 22592,03 грн., враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надала, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу позивача у сумі 3500 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Враховуючи те, що законодавством України щодо діяльності адвоката не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа, адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Зважаючи на вимоги діючого законодавства, оцінюючи наявні у справі докази, враховуючи співмірність зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, та застосовуючи положення п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи співмірність витрат, суд вважає, що з позивача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн.
Також з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного і керуючись ст.12, 81, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Об`єднання співвласників квартирного будинку «ЖК «Вікторія» до ОСОБА_1 – задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЖК «ВІКТОРІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44555550, місцезнаходження: м. Харків, пр. Григоренка Петра, будинок 2 К,) заборгованість зі сплати внесків для компенсації витрат на управління багатоквартирним будинком та внесків на капітальний ремонт у розмірі 19126,95 грн, три відсотки річних у розмірі 797,03 грн, інфляційні втрати 2668,05 грн, разом: 22592,03 грн
(двадцять дві тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні три копійки)
Стягнути з ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , на користь ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ЖК «ВІКТОРІЯ» (ідентифікаційний код юридичної особи 44555550, місцезнаходження: Харківська обл., місто Харків, пр. Григоренка Петра, будинок 2 К) судовий збір у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) та витрати на надання правової допомоги у сумі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.).
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Немишлянський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 07 травня 2026 року.

Головуючий-суддя: