КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2026 року справа №320/29941/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" до Антимонопольного комітету України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Медичні закупівлі України"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Ортогруп" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" до Антимонопольного комітету України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 31.07.2023 №11710-р/пк-пз;
- зобов`язати Комісію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" (номер скарги, присвоєний в електронній системі закупівель під час її подання: UA-2023-05-02-014214-а.с3) та при прийнятті рішення врахувати позицію суду у даній справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" вважає, що рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг від 31.07.2023 №1710-р/пк-пз є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Позивач наголошує, що в процесі розгляду скарги Антимонопольний комітет підійшов до розгляду суто формально, не забезпечив належного виконання своїх обов`язків у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, та не перевірив факти, що мали вирішальне значення для захисту принципів добросовісної конкуренції у публічних закупівлях.
Позивач звертає увагу на численні суперечності в тендерній пропозиції переможця закупівлі – ТОВ "Ортогруп". Зокрема, подані декларації відповідності №MD-2 редакція №7 від 11.04.2023 містять різні технічні характеристики, попри однакові номер та дату документа. Порівняння змісту декларацій, поданих ТОВ "Ортогруп" та ФОП ОСОБА_1 у різних закупівлях, виявило розбіжності в розмірах кортикальних гвинтів, нумерації позицій, а також у технічних специфікаціях. Це, на думку позивача, свідчить про самовільне внесення змін до декларацій без відповідних повноважень з боку ТОВ "Ортогруп", що є порушенням вимог тендерної документації та законодавства.
Крім того, позивач зазначає, що в пропозиції ТОВ "Ортогруп" присутні суперечливі дані щодо опису медичних виробів. Наприклад, у таблицях пропозиції подано відмінні характеристики одних і тих самих пластин, зокрема пластини для синтезу плечової кістки або п`яткової кістки з різними назвами та конфігураціями, що не узгоджується з вимогами документації. Також виявлено суттєві розбіжності між технічними характеристиками, заявленими у тендерній пропозиції, деклараціях відповідності та інформацією, розміщеною на офіційному вебсайті виробника медичної продукції – компанії Auxein Medical Pvt. Ltd. Ці невідповідності стосуються, зокрема, кількості отворів у пластинах, їхніх типів та розмірних рядів.
Позивач також посилається на невиконання учасником тендеру вимог до оформлення тендерної пропозиції: у складі подано лише два документи замість чотирьох, передбачених тендерною документацією, зокрема не надано порівняльну таблицю відповідності предмета закупівлі технічним характеристикам. Крім того, у документах, які мали б підтверджувати відповідність товару технічним та якісним вимогам, замість ствердної форми застосовано формулювання, що мають характер припущень чи побажань, а не тверджень про відповідність.
Позивач вважає, що все вищенаведене свідчить про невідповідність тендерної пропозиції ТОВ "Ортогруп" вимогам тендерної документації, яка повинна була бути врахована замовником при визначенні переможця закупівлі, а Антимонопольним комітетом під час розгляду скарги. Однак, Антимонопольний комітет не взяв до уваги ці обставини, що, на переконання позивача, є проявом формального та необґрунтованого підходу до розгляду скарги. Таким чином, за твердженням позивача, рішення органу оскарження не відповідає принципам добросовісної конкуренції, об`єктивності та неупередженості та призвело до порушення прав позивача як учасника процедури закупівлі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі. Ухвалено, що справа буде розглядатися суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Медичні закупівлі України"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Ортогруп". Зобов`язано позивача направити третім особам копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи по суті. Витребувано докази у справі від відповідача. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив та/або клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Запропоновано відповідачу подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів. Запропоновано третім особам подати пояснення щодо позову.
03.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Антимонопольний комітет України підкреслює, що рішення Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 31.07.2023 №11710-р/пк-пз є законним, обґрунтованим та прийнятим у межах повноважень, на підставі і у спосіб, передбачені чинним законодавством. Відповідач вказує, що під час розгляду скарги ТОВ "Прикарпатська медична компанія" були вивчені всі документи, які надані у складі тендерної пропозиції переможця закупівлі ТОВ "Ортогруп", а також матеріали скарги, пояснення скаржника і замовника. Комісія дійшла висновку, що пропозиція переможця відповідає вимогам тендерної документації, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги не вбачається.
Антимонопольний комітет зазначає, що скаржник не довів недійсність декларації про відповідність №MD-2, наданої ТОВ "Ортогруп", а твердження про розбіжності між документами, поданими в інших процедурах закупівель іншими суб`єктами, не можуть бути предметом розгляду Комісії. Відповідач підкреслює, що кожна скарга розглядається в межах конкретної процедури закупівлі, і вказівки на документи інших процедур не є релевантними для оцінки відповідності тендерної пропозиції учасника у поточній закупівлі.
Відповідач також посилається на положення тендерної документації, згідно з якими інформація щодо відповідності технічним характеристикам могла бути викладена як у порівняльній таблиці, так і у формі довідки згідно з Додатком 1, що не суперечить вимогам документації. ТОВ "Ортогруп" надало заповнений та підписаний Додаток 1 до тендерної документації, а також додаткові гарантійні листи, декларації відповідності, сертифікат відповідності та інформаційну довідку про медичний виріб, що разом забезпечують повний обсяг підтверджувальних документів.
Комісія дійшла висновку, що недотримання вимог щодо формулювання окремих речень у стверджувальній формі не є підставою для відхилення пропозиції, оскільки відповідні технічні характеристики були підтверджені іншими документами тендерної пропозиції. Крім того, інформація, розміщена на сайті виробника, не може вважатися достовірним джерелом для оцінки відповідності, оскільки вона не є частиною тендерної пропозиції, і тендерна документація не передбачає необхідності її врахування.
Антимонопольний комітет зазначає, що в складі тендерної пропозиції переможця наявна декларація про відповідність продукції технічному регламенту, сертифікат відповідності, технічна документація, інструкції до медичних виробів, гарантійні листи щодо забезпечення діапазонів, типорозмірів та їхньої заміни, а також інформація, що підтверджує належну стерилізацію та маркування товару, відповідно до вимог тендерної документації. Таким чином, тендерна пропозиція ТОВ "Ортогруп" відповідає всім технічним, якісним, кількісним та іншим вимогам до предмета закупівлі.
Окремо відповідач звертає увагу на те, що на дату прийняття рішення Комісії закупівля була завершена та між замовником і переможцем укладено договір. У зв`язку з цим повторний розгляд скарги є неможливим, оскільки Антимонопольний комітет позбавлений повноважень щодо перегляду рішень у завершених закупівлях. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України та вимог чинного законодавства, питання щодо укладених договорів про закупівлю вирішуються виключно у судовому порядку.
Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення Комісії є правомірним, а позовні вимоги ТОВ "Прикарпатська медична компанія" необґрунтованими.
03.10.2023 канцелярією суду зареєстровано заяву відповідача із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про розгляд адміністративної справи за правилами загального позовного провадження.
09.11.2023 на адресу суду від третьої особи ТОВ "Ортогруп" надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця конкурсу, з яким, у свою чергу, укладено Договір про закупівлю №09/456-08/2023 від 22.08.2023 разом із Додатковими угодами.
Крім того, 12.10.2023 до суду надійшли пояснення ТОВ "Ортогруп" щодо позову ТОВ "Прикарпатська медична компанія" у справі №320/29941/23, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Ортогруп" просить суд визнати позовну заяву ТОВ "Прикарпатська медична компанія" безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи наголошує, що вся продукція, яку пропонував учасник торгів, сертифікована і відповідає вимогам українського законодавства, зокрема, положенням Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" та Технічному регламенту щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013 року. ТОВ "Ортогруп" як уповноважений представник виробника Auxein Medical Pvt. Ltd., є єдиним на території України, і має чинний сертифікат відповідності №020/17/MD, що охоплює весь асортимент медичних виробів, які були предметом закупівлі.
Третя особа вказує, що всі належні документи (сертифікат відповідності, декларації про відповідність, гарантійні листи) були надані у складі тендерної пропозиції, та їхній зміст відповідає вимогам тендерної документації. Щодо посилань позивача на розбіжності в змісті декларацій, поданих в інших закупівлях, представник ТОВ "Ортогруп" зазначає, що згадані документи не були засвідчені належним чином, і могли містити технічні помилки, а самі закупівлі не були реалізовані (зокрема, UA-2023-05-30-007174-а була відмінена), тому не мають юридичного значення для оцінки тендерної пропозиції у спірній закупівлі UA-2023-05-02-014214-а.
ТОВ "Ортогруп" також відзначає, що тендерна пропозиція була подана із дотриманням вимог до оформлення, а всі характеристики товарів були підтверджені у Додатку 1 до тендерної документації та супровідних технічних документах. Вказані в Таблицях 2 і 3 назви виробів відповідають назвам у декларації відповідності та сертифікаті, що виключає можливість спотворення інформації. Посилання позивача на інформацію, розміщену у відкритих джерелах, зокрема на сайті виробника, не вважаються релевантними, оскільки тендерна документація не містила вимоги про відповідність відкритим джерелам. Буклети в складі пропозиції є офіційними матеріалами постачальника, візуальні відмінності не свідчать про невідповідність товару технічним вимогам.
Представник третьої особи підкреслює, що вимоги розділу "Обов`язкові вимоги" тендерної документації виконано повністю, у відповідній формі та обсязі, включаючи гарантійні листи щодо заміни типорозмірів і стерилізації виробів. Всі документи, які підтверджують відповідність запропонованого товару технічним характеристикам, надані у складі тендерної пропозиції. Крім того, товариство вказує, що позивач не зазначив у позовній заяві джерела оригіналів копій доказів, не підтвердив достовірність походження наданих документів, що, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, не дозволяє суду брати такі докази до уваги.
У поясненнях також відзначено, що закупівля фактично відбулася, між ТОВ "Ортогруп" та ДП "Медичні закупівлі України" укладено договір №09/456-08/2023, і станом на дату надання пояснень він перебуває на етапі виконання. У зв`язку з цим, третя особа вважає, що позовні вимоги є надуманими, необґрунтованими, а рішення Антимонопольного комітету України від 31.07.2023 року №11710-р/пк-пз законним і прийнятим на підставі вивчення повного обсягу документів тендерної пропозиції.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.11.2023 зобов`язано третю особу ТОВ "Ортогруп" направити копію клопотання від 03.11.2023 про закриття провадження у справі іншим учасникам справи, докази чого надати суду. Встановлено учасникам справи строк для надання до суду письмових пояснень або заперечень на клопотання третьої особи ТОВ "Ортогруп" від 03.11.2023 про закриття провадження в адміністративній справі №320/29941/23 впродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали суду та клопотання ТОВ "Ортогруп" від 03.11.2023 про закриття провадження.
28.11.2023 канцелярією суду зареєстровано заперечення відповідача на клопотання третьої особи про закриття провадження у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2026 відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи ТОВ "Ортогруп" про закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" до Антимонопольного комітету України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державне підприємство "Медичні закупівлі України"; Товариство з обмеженою відповідальністю "Ортогруп", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Третя особа на стороні відповідача – Державне підприємство "Медичні закупівлі України" своїм правом на надання пояснення щодо позову не скористалось.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

02.05.2023 Державне підприємство "Медичні закупівлі України" оголосило відкриту процедуру закупівлі "ДК 021:2015 – 33140000-3 Медичні матеріали (пластина для синтезу плечової кістки та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу ключиці та лопатки та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу передпліччя та плеча та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу передпліччя та кісток кисті та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу стегнової кістки та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу кісток гомілки та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу кісток гомілково-ступневого суглобу та комплект гвинтів до неї; Пластина для синтезу п`яткової, таранної та кісток стопи та комплект гвинтів до неї)" на загальну очікувану вартість 15 301 263,00 грн. 
Процедура закупівлі була зареєстрована в електронній системі закупівель під номером UA-2023-05-02-014214-a та проводилась відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі" та Особливостей здійснення закупівель в умовах правового режиму воєнного стану, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1178 від 12.10.2022.
Участь у закупівлі взяли кілька учасників, у тому числі: ТОВ "Ортогруп", ТОВ "Прикарпатська медична компанія", ТОВ "Бруклі-Ко", ПП "Науково-виробнича фірма "Като", TianjinZhengTianMedicalInstrumentCo., Ltd.
Пропозиції ТОВ "Бруклі-Ко" та TianjinZhengTianMedicalInstrumentCo., Ltd були відхилені в процесі їх розгляду рішенням Замовника.
За результатами оцінки тендерних пропозицій протоколом від 07.07.2023 №1311 ТОВ "Ортогруп" було визначено переможцем. 
12.07.2023, не погоджуючись з таким рішенням Державного підприємства "Медичні закупівлі України", ТОВ "Прикарпатська медична компанія" звернулось зі скаргою до Антимонопольного комітету України №UA-2023-05-02-014214-а.с3.
26.07.2023 ТОВ "Прикарпатська медична компанія" було надіслано додаткові пояснення до скарги №UA-2023-05-02-014214-а.с3 від 12.07.2023.
31.07.2023 за скаргою ТОВ "Прикарпатська медична компанія" Комісія Антимонопольного комітету України з розгляду скарг винесла рішення №11710-р/пк-пз, яким постановила відмовити ТОВ "Прикарпатська медична компанія" у задоволенні його скарги від 12.07.2023 №UA-2023-05-02-014214-а.с3. Комісія не виявила порушень з боку замовника при визначенні переможця процедури закупівлі, а тендерну пропозицію ТОВ "Ортогруп" визнала такою, що відповідає вимогам тендерної документації.
31.07.2023 між переможцем і замовником ДП "Медичні закупівлі України" укладено договір №09/456-08/2023.
08.08.2023 позивач надіслав додаткові запити на адресу Антимонопольного комітету України для уточнення фактів, викладених у рішенні, однак відповіді не містили нової оцінки поданих доказів.
Не погоджуючись з рішенням відповідача, яким скаргу позивача залишено без задоволення, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та враховує наступне.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина 2 статті 19 Конституції України).
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади врегульовано Законом України від 25.12.2015 №922-VIII "Про публічні закупівлі" (далі – Закон №922-VIII), метою якого є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 26.11.1993 №3659-XII "Про Антимонопольний комітет України" (далі – Закон №3659-XII) Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.
Відповідно до статті 3 Закону №3659-XII серед основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.
Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (частина 7 статті 6 Закону №3659-XII).
У розумінні частини 1 статті 18 Закону №922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Повноваження, порядок утворення та функціонування Комісії з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель встановлюються відповідно до Закону №922-VIII та Закону №3659-XII.
Відповідно до статті 14 Закону №3659-XII постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України має такі повноваження:
1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, концентрації, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;
2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, попередні висновки стосовно узгоджених дій, концентрації;
3) перевіряти рішення адміністративних колегій територіальних відділень Антимонопольного комітету України;
4) переглядати рішення, прийняті постійно діючою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України;
5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;
6) призначати експертизу та експерта з числа осіб, які володіють необхідними знаннями для надання експертного висновку;
7) проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб`єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження);
8) визначати наявність або відсутність контролю між суб`єктами господарювання або їх частинами та склад групи суб`єктів господарювання, що є єдиним суб`єктом господарювання;
9) вносити до органів виконавчої влади обов`язкові для розгляду подання щодо анулювання ліцензій, припинення операцій, пов`язаних із зовнішньоекономічною діяльністю суб`єктів господарювання, у разі порушення ними законодавства про захист економічної конкуренції;
10) надавати обов`язкові для розгляду рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб`єктам господарювання, об`єднанням щодо припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють;
11) розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови, а також перевіряти законність та обґрунтованість постанов, винесених адміністративними колегіями територіальних відділень Антимонопольного комітету України, в цих справах;
12) звертатися до суду із запитами щодо надання інформації про справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Постійно діюча адміністративна колегія Антимонопольного комітету України здійснює інші повноваження відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
Відтак, постійно діюча колегія Антимонопольного комітету України в силу закону наділена повноваженнями щодо розгляду скарг щодо порушень законодавства у сфері публічних закупівель та прийняття рішень щодо припинення останніх.
Порядок оскарження процедур закупівлі визначений у статті 18 Закону №922-VIII, за змістом якої скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель. За подання скарги до органу оскарження справляється плата через електронну систему закупівель в день подання скарги, після чого скарга автоматично вноситься до реєстру скарг і формується її реєстраційна картка, яка разом зі скаргою автоматично оприлюднюється в електронній системі закупівель.
Частиною 18 вказаної статті передбачено, що за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення:
1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом);
2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.
Орган оскарження за результатами розгляду скарги приймає обґрунтоване рішення, у якому зазначаються:
1) висновок органу оскарження про наявність або відсутність порушення процедури закупівлі;
2) висновок органу оскарження про задоволення скарги повністю чи частково або про відмову в її задоволенні;
3) підстави та обґрунтування прийняття рішення;
4) у разі якщо скаргу задоволено повністю або частково - зобов`язання усунення замовником порушення процедури закупівлі та/або відновлення процедури закупівлі з моменту попереднього законного рішення чи правомірної дії замовника (частина 19 статті 18 Закону №922-VIII).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.
Порядок розгляду та оцінки тендерних пропозицій визначений статтею 29 Закону №922-VIII.
Оцінка тендерних пропозицій/пропозицій проводиться автоматично електронною системою закупівель на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених замовником у тендерній документації/оголошенні про проведення спрощеної закупівлі, шляхом застосування електронного аукціону (частина 1 статті 29 Закону №922-VIII).
За приписами частин 9 – 10 статті 29 Закону №922-VIII після оцінки тендерних пропозицій/пропозицій замовник розглядає на відповідність вимогам тендерної документації/оголошення про проведення спрощеної закупівлі тендерну пропозицію/пропозицію, яка визначена найбільш економічно вигідною.
Частиною 15 статті 29 Закону №922-VIII встановлено, що за результатами розгляду та оцінки тендерної пропозиції/пропозиції замовник визначає переможця процедури закупівлі та приймає рішення про намір укласти договір про закупівлю згідно з цим Законом.
Замовник має право звернутися за підтвердженням інформації, наданої учасником, до органів державної влади, підприємств, установ, організацій відповідно до їх компетенції.
Пунктом 1 частини першої статті 31 Закону №922-VIII обумовлено, що замовник відхиляє тендерну пропозицію із зазначенням аргументації в електронній системі закупівель у разі, якщо учасник процедури закупівлі не відповідає встановленим абзацом першим частини третьої статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства.
Згідно з частиною 6 статті 33 Закону №922-VIII рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення учасника переможцем процедури закупівлі/спрощеної закупівлі. Протягом одного дня з дати ухвалення такого рішення замовник оприлюднює в електронній системі закупівель повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.
Частиною 3 статті 8 Закону №922-VIII, зокрема, передбачено, що Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав та законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) приймаються від імені Антимонопольного комітету України.
Відповідно до положень частин 1, 2 статті 18 Закону №922-VIII Антимонопольний комітет України як орган оскарження з метою неупередженого та ефективного захисту прав і законних інтересів осіб, пов`язаних з участю у процедурах закупівлі, утворює постійно діючу адміністративну колегію (колегії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель. Рішення постійно діючої адміністративної колегії (колегій) ухвалюються від імені Антимонопольного комітету України.
Скарга до органу оскарження подається суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель.
Згідно з частиною 18 статті 18 Закону №922-VIII за результатами розгляду скарги орган оскарження має право прийняти рішення:
1) про встановлення або відсутність порушень процедури закупівлі (у тому числі порушення порядку оприлюднення або неоприлюднення інформації про процедури закупівлі, передбаченої цим Законом);
2) про заходи, що повинні вживатися для їх усунення, зокрема зобов`язати замовника повністю або частково скасувати свої рішення, надати необхідні документи, роз`яснення, усунути будь-які дискримінаційні умови (у тому числі ті, що зазначені в технічній специфікації, яка є складовою частиною тендерної документації), привести тендерну документацію у відповідність із вимогами законодавства або за неможливості виправити допущені порушення відмінити процедуру закупівлі.
Частиною 22 статті 18 Закону №922-VIII встановлено, що рішення органу оскарження набирають чинності з дня їх прийняття та є обов`язковими для виконання замовниками, особами, яких вони стосуються.
Якщо рішення органу оскарження, прийняте за результатами розгляду органу оскарження, не було оскаржене до суду, таке рішення має бути виконано не пізніше 30 днів з дня його прийняття органом оскарження.
Водночас суд встановив, що 08.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" подало скаргу через електронну систему закупівель щодо порушення законодавства у сфері публічних закупівель під час проведення процедури відкритих торгів з особливостями за ідентифікатором UA-2023-05-02-014214-a.
Відповідно до частини 5 статті 18 Закону №922-VIII скарга повинна містити, зокрема: 1) найменування замовника рішення, дії або бездіяльність якого оскаржуються; 2) ім`я (найменування), місце проживання (місцезнаходження) суб`єкта оскарження; 3) підстави подання скарги, посилання на порушення процедури закупівлі або прийняті рішення, дії або бездіяльність замовника, фактичні обставини, що це можуть підтверджувати; 4) обґрунтування наявності у суб`єкта оскарження порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи; 5) перелік документів (доказів), що підтверджують наявність у суб`єкта оскарження порушених прав та охоронюваних законом інтересів з приводу рішення, дії чи бездіяльності замовника, що суперечать законодавству у сфері публічних закупівель і внаслідок яких порушено право чи законні інтереси такої особи, пов`язані з його участю в процедурі закупівлі, у випадку, якщо скарги стосуються тендерної документації та/або стосуються прийнятих рішень, дії чи бездіяльності замовника, що відбулись до закінчення строку, встановленого для подання тендерних пропозицій; 6) вимоги суб`єкта оскарження та їх обґрунтування.
Згідно з абзацом 7 частини 2 статті 18 Закону №922-VIII суб`єкт оскарження несе відповідальність за точність та достовірність інформації, що надається шляхом заповнення електронної форми. При цьому ризики настання негативних наслідків, пов`язаних з наданням суб`єктом оскарження неточної або недостовірної інформації шляхом заповнення електронної форми, несе суб`єкт оскарження. 
Суд, дослідивши скаргу ТОВ "Прикарпатська медична компанія", встановив, що скарга подана в належний спосіб через електронну систему закупівель та відповідає вимогам частини 5 статті 18 Закону №922-VIII. У скарзі містяться найменування та реквізити суб`єкта оскарження, ідентифікаційні дані процедури закупівлі, викладено обставини, що, на думку скаржника, свідчать про порушення законодавства, наведено обґрунтування порушених прав, а також надано документи, що, як стверджує позивач, підтверджують вказані порушення.
Суд звертає увагу, що підставою для подання скарги позивачем стали твердження про недостовірність, суперечливість та технічну невідповідність тендерної пропозиції переможця закупівлі ТОВ "Ортогруп". Позивач навів конкретні приклади розбіжностей у технічних характеристиках пластин і кортикальних гвинтів, викладених у деклараціях відповідності, тендерній таблиці, супровідних документах та офіційних джерелах виробника Auxein Medical Pvt. Ltd. Зокрема, судом встановлено, що позивач вказував на відсутність у тендерній пропозиції порівняльної таблиці відповідності предмета закупівлі вимогам документації, невиконання вимог до формулювання технічних показників у стверджувальній формі, а також застосування припущень замість однозначних тверджень щодо відповідності продукції.
У межах судового розгляду суд перевірив зміст скарги позивача, її структуру, супровідні документи, а також з`ясував, що скарга містить сформульовані та детально обґрунтовані вимоги про визнання неправомірності визначення переможця закупівлі, належним чином деталізовані з посиланням на конкретні положення тендерної документації, вимоги законодавства, а також документи, які, на думку скаржника, підтверджують наявність порушення.
Разом з тим, суд вказує, що позивач у межах скарги не виходив за межі визначеного предмета, а саме правомірності дій замовника при визначенні переможця, та не оспорював саму процедуру закупівлі чи зміст тендерної документації. Заявлені у скарзі факти та документи мають безпосереднє відношення до оцінки тендерної пропозиції ТОВ "Ортогруп" та підпадають під предмет розгляду органу оскарження, що вказує на обов`язок Антимонопольного комітету України перевіряти фактичні обставини, що мають суттєве значення для захисту добросовісної конкуренції в процедурах закупівель. 
Суд наголошує, що позивач, як суб`єкт оскарження, надав всі необхідні реквізити, обґрунтування, вимоги та документи, передбачені частиною 5 статті 18 Закону №922-VIII, а отже, скарга була оформлена в належний для розгляду Комісією Антимонопольного комітету України спосіб. 
У цьому зв`язку суд приходить до висновку, що твердження відповідача та третьої особи про недостовірність або необґрунтованість скарги не підкріплені доказами, що підтверджували б навмисне викривлення інформації з боку скаржника або її подання з порушенням вимог закону.
Таким чином, суд дійшов висновку, що скарга, подана ТОВ "Прикарпатська медична компанія" через електронну систему закупівель, відповідала встановленим вимогам, визначеним частиною 5 статті 18 Закону №922-VIII. Враховуючи зазначене, суд визнає, що така скарга підлягала всебічному, об`єктивному аналізу Антимонопольним комітетом України. Оскільки скарга порушувала питання, які прямо стосуються оцінки тендерної пропозиції переможця закупівлі, її обсяг та характер вимагали з`ясування кожної наведеної обставини, перевірки відповідності поданих документів, виявлення внутрішніх суперечностей та зіставлення технічних характеристик товару з вимогами тендерної документації. Недостатнє реагування органу оскарження на доводи позивача свідчить про формальний підхід, що не відповідає стандартам об`єктивності та законності, передбаченим чинним законодавством.
Згідно з частиною 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт – акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Суд, досліджуючи рішення Антимонопольного комітету України №11710-р/пк-пз від 31.07.2023, встановив, що зміст цього акта не відповідає критеріям повноти, конкретності та аргументованості, які вимагаються до індивідуальних актів суб`єкта владних повноважень відповідно до положень статей 2, 5, 6 та 19 КАС України. За своєю структурою та змістовним наповненням рішення носить формальний характер, не містить обґрунтування позиції Комісії з розгляду скарг, не відображає логіки оцінки доказів, наданих позивачем у скарзі, та не дає можливості встановити, які саме доводи були взяті до уваги, а які відхилені, і з яких мотивів. 
У рішенні Антимонопольного комітету України №11710-р/пк-пз від 31.07.2023 відсутня комплексна оцінка технічних характеристик медичних виробів, які були предметом закупівлі. Позивач у скарзі детально обґрунтував наявність суперечностей між позиціями у порівняльній таблиці, декларації відповідності, технічній довідці та інформацією з офіційного сайту виробника, зокрема, щодо кількості отворів у пластинах, діаметру та довжини гвинтів, серійної класифікації виробів. 
Водночас судом береться до уваги, що Комісія не здійснила зіставлення цих характеристик з вимогами тендерної документації, не пояснила, чому такі розбіжності не мають юридичного значення або не впливають на відповідність предмета закупівлі. Вказані характеристики є суттєвими з огляду на специфіку медичних виробів і їх функціональні властивості, відтак їх аналіз є необхідним для встановлення фактів порушення або їх відсутності.
Оспорюване рішення також не містить оцінки щодо складу та форми наданої документації. Позивач у скарзі зазначав про відсутність порівняльної таблиці у стверджувальній формі, яка була передбачена тендерною документацією, та надання непідписаних матеріалів у вигляді буклетів, що не можуть розглядатися як офіційна технічна специфікація. 
У той же час Комісія винесла загальний висновок про наявність Додатку 1 до тендерної документації, однак не проаналізувала, чи цей додаток охоплює повний обсяг вимог, у тому числі щодо заміни типорозмірів, підтвердження стерильності, маркування продукції, гарантійного покриття тощо. 
Рішення АМКУ №11710-р/пк-пз від 31.07.2023 не містить мотивованого пояснення щодо неналежності джерел, на які посилався позивач. Скарга позивача містила детальні посилання на технічну документацію, оприлюднену на офіційному сайті виробника Auxein Medical Pvt. Ltd., яка, на думку скаржника, суперечила характеристикам продукції, заявленої ТОВ "Ортогруп" у тендерній пропозиції. 
Водночас Комісія зазначила, що інформація на сайті виробника не є частиною тендерної пропозиції, але не оцінила зміст цієї інформації, не вказала, чи вона є достовірною, та чи впливає на оцінку предмета закупівлі.
Суд не погоджується з доводами відповідача та третьої особи ТОВ "Ортогруп" про нерелевантність посилань позивача на зміст декларації відповідності, поданої в рамках інших процедур закупівель. Зокрема, позивач обґрунтовано зазначає, що декларації відповідності №MD-2, редакція №7 від 11.04.2023, попри однакові ідентифікаційні ознаки, містять істотні розбіжності в технічних характеристиках, описах продукції, а також у змісті окремих розділів. Такі розбіжності мають вирішальне значення при оцінці достовірності документа, який подало ТОВ "Ортогруп" у складі тендерної пропозиції у спірній процедурі закупівлі.
Враховуючи, що декларація відповідності є офіційним документом, який засвідчує відповідність продукції вимогам технічного регламенту, її автентичність, стабільність змісту та сталість ідентифікаційних реквізитів мають принципове значення для перевірки достовірності тендерної пропозиції. Тому зіставлення змісту цього самого документа, поданого в різних закупівлях, є допустимим методом правового аналізу з метою перевірки наявності фальсифікацій або самовільного коригування змісту без участі уповноваженого виробника або органу сертифікації.
Суд зауважує, що посилання на технічні документи інших процедур закупівель саме як на джерело зіставлення є не втручанням у саму закупівлю, а способом оцінки достовірності одного і того ж документа, який використовувався учасником торгів у різних тендерах. Відтак ці доводи позивача не можуть вважатись нерелевантними, а навпаки потребували глибокого аналізу з боку органу оскарження.
Водночас, у рішенні не здійснено правової кваліфікації доводів позивача щодо декларації відповідності. Зокрема, Комісія не пояснила, чому подана декларація №MD-2, яка використовувалась в інших закупівлях із різним змістом, є чинною та правомірною. 
Суд також критично оцінює доводи відповідача щодо того, що Додаток 1 до тендерної документації, оформлений у вигляді довідки, є достатнім для підтвердження відповідності предмета закупівлі технічним вимогам замовника. Зі змісту тендерної документації вбачається, що замовником було чітко передбачено обов`язкове надання порівняльної таблиці, що містить стверджувальні твердження про відповідність кожної позиції предмета закупівлі конкретному технічному критерію.
Оформлення довідки без порівняльної структури, із зазначенням загальних технічних характеристик, без деталізації за кожною позицією, не може вважатися еквівалентним виконанням цієї вимоги. Відсутність графічного зіставлення конкретного виробу з вимогою документації у формі таблиці унеможливлює ідентифікацію відповідності та виключає можливість для органу закупівель і органу оскарження здійснити належну оцінку на відповідність вимогам.
Крім того, як встановлено судом, подані довідки містили формулювання, що носили характер припущень або загальних тверджень ("може відповідати", "передбачено можливість", "допускається типорозмір"), а не конкретних і прямих засвідчень відповідності. Такий стиль викладення інформації не відповідає стандарту стверджувальної форми, як того вимагала тендерна документація.
Відтак твердження, що довідка у формі Додатку 1 компенсує відсутність порівняльної таблиці, не обґрунтоване, суперечить вимогам документації та не має достатнього юридичного підґрунтя.
У цьому зв`язку суд бере до уваги, що Комісія не надала жодного доказу щодо наявності мотивів, які б свідчили про перевірку автентичності документів, їх походження або допустимість для оцінки в конкретній процедурі закупівлі.
Таким чином, формальний характер рішення Антимонопольного комітету України №11710-р/пк-пз від 31.07.2023, його недостатня обґрунтованість, відсутність мотивованої оцінки скарги та аналізу суттєвих документів свідчать про порушення органом оскарження меж і способу здійснення повноважень, що згідно з вимогами статті 2 КАС України є підставою для визнання акта протиправним та його скасування.
Крім того, відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним із елементів якого є принцип правової визначеності. Згідно з цим принципом, учасники процедури закупівлі мають право розраховувати на стабільність і передбачуваність умов участі, а замовник – на захист своєї дискреції у межах закону. Втручання органу оскарження в ці межі без належного правового обґрунтування порушує баланс між контролем і автономією адміністративного суб`єкта.
Зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема з рішенням у справі "Sunday Times v. United Kingdom" (1979), заява №6538/74 та рішенням у справі "Amann v. Switzerland" (2000), заява №27798/95.
Суд, оцінюючи дискреційні повноваження Антимонопольного комітету України як органу оскарження, звертає увагу, що межі адміністративної дискреції визначені законом і не можуть тлумачитись як право діяти поза встановленими процедурними рамками чи ухвалювати рішення на підставі неперевірених припущень. Адміністративна дискреція передбачає право обирати форму і обсяг реагування, але не дозволяє ігнорувати факти, надані стороною, або встановлювати нові вимоги, не передбачені тендерною документацією.
У цьому зв`язку суд встановив, що дії Антимонопольного комітету України під час розгляду скарги ТОВ "Прикарпатська медична компанія" створюють ризик порушення принципу правової визначеності, оскільки учасник не може передбачити, які додаткові вимоги можуть бути застосовані при оцінці його пропозиції, а також якими критеріями буде керуватись орган оскарження. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що втручання Антимонопольного комітету України у встановлені межі тендерної документації без належного обґрунтування порушує принцип правової визначеності як елемент верховенства права, та є додатковою підставою для визнання рішення №11710-р/пк-пз протиправним.
Водночас суд бере до уваги, що під час розгляду скарги ТОВ "Прикарпатська медична компанія" Антимонопольний комітет України не здійснив належної оцінки наданих пояснень, не дослідив їх зміст у контексті тендерної документації та не навів мотивів відхилення кожного з доводів, викладених у скарзі. Крім того, рішення Комісії ухвалено на підставі скарги, в якій наявні ознаки недостовірності окремих відомостей, що не були перевірені органом оскарження. Такий підхід свідчить про порушення принципів належного адміністративного провадження, правової визначеності та належного урядування, які є складовими верховенства права. Відсутність прозорої, логічної та обґрунтованої мотивації перешкоджає позивачу, як учаснику процедури закупівлі, здійснювати прогнозоване планування участі в торгах, реалізацію своїх прав та законних інтересів, що суперечить не вимогам законодавства.
Закріплений у частині 1 статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд доходить до висновку, що рішення Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 31.07.2023 №11710-р/пк-пз є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки було ухвалене з порушенням вимог частини 5 статті 18 Закону №922-VIII, з виходом за межі предмета скарги, без належного врахування змісту тендерної документації та з перевищенням меж повноважень органу оскарження, що суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у статті 8 КАС України, і призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача як замовника у сфері публічних закупівель. 
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" (номер скарги, присвоєний в електронній системі закупівель під час її подання: UA-2023-05-02-014214-а.с3) та при прийнятті рішення врахувати позицію суду у даній справі суд зазначає наступне.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому законодавцем повноважень.
Як убачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № Р(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може і ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавча встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу і верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №826/14930/18, від 17.04.2025 у справі №420/17661/23.
Крім того, за правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у Рішенні від 22.09.2005 №5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
Конституційний Суд України виходить із того, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.
Практика ЄСПЛ свідчить, що надання правової дискреції органам влади у вигляді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети цього заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (рішення від 02.11.2006 у справі "Волохи проти України", від 02.08.1984 у справі "Мелоун проти Сполученого Королівства").
Суд також враховує, що індивідуальний акт, виданий суб`єктом владних повноважень, є документом, прийнятим з метою реалізації положень нормативно-правових актів щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований. Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти, є їх виражений правозастосовний характер. Головною ознакою таких актів є їх конкретність, а саме: чітке формулювання юридичних волевиявлень суб`єкта владних повноважень; розв`язання за їх допомогою індивідуальних справ у сфері публічного управління; визначеність адресата; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин; відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість оскаржуване рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 31.07.2023 №11710-р/пк-пз не відповідає критеріям чіткості та правової визначеності індивідуального адміністративного акта, що породжує неоднозначне трактування правових наслідків такого рішення, ускладнює реалізацію прав та обов`язків замовника, а також створює ситуацію правової невизначеності у сфері публічних закупівель.
Крім того, відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика ЄСПЛ є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами. У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово підкреслював важливість принципу належного урядування, який вимагає від органів публічної влади діяти своєчасно, послідовно, прозоро та передбачувано, особливо у справах, що стосуються майнових прав (рішення у справах "Beyeler v. Italy", №33202/96, п. 120; "Oneryildiz v. Turkey", №48939/99, п. 128; "Moskal v. Poland", №10373/05, п. 51).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які забезпечують прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприяють юридичній визначеності у правовідносинах, що зачіпають права та інтереси осіб. У цьому контексті Резолюція Комітету Міністрів Ради Європи 77(31) від 28.09.1977 рекомендує державам-членам дотримуватись у своїй адміністративній практиці принципів, які забезпечують захист осіб у процедурі прийняття індивідуальних адміністративних актів. Серед таких принципів – право бути вислуханим, обов`язок викладати мотиви рішення, а також забезпечення передбачуваності адміністративних дій.
У цьому зв`язку суд зазначає, що відповідно до засад адміністративного судочинства, втручання суду у дискрецію суб`єкта владних повноважень щодо майбутнього рішення не допускається.
Відповідно до приписів пунктів 2 та 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`я 3. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Враховуючи, що судом встановлено порушення процедури ухвалення індивідуального акта, наявність дефіциту мотивів, відсутність належного аналізу матеріалів скарги, ігнорування фактів та обставин, що мають істотне значення для оцінки тендерної пропозиції, та приймаючи до уваги право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд доходить висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовної вимоги про зобов`язання Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" (номер скарги, присвоєний в електронній системі закупівель під час її подання: UA-2023-05-02-014214-а.с3) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі – Закон №3674-VI) за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою – підприємцем, встановлюється ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону №3674-VI).
При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.
При цьому, суд вбачає за доцільне зауважити про те, що такі вимоги мають бути пов`язані одна з одною.
Положеннями статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року – 2684,00 грн.
Позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та зобов`язання Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" є однією позовною вимогою.
Тобто позовна заява містить одну позовну вимогу немайнового характеру, сума судового збору за звернення з якою до суду становить 2684,00 грн.
Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5 368,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.08.2023 №2598, оригінал якої наявний в матеріалах справи.
Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Антимонопольного комітету України. 
Питання щодо повернення позивачу судового збору, сплаченого при подачі позову надмірно, відповідно до статті 7 Закону №3674-VI може бути вирішено за заявою позивача, оскільки такої заяви на день ухвалення судового рішення на адресу суду не надійшло, суд не вирішує питання щодо повернення надмірно сплаченого судового збору у сумі 2864,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243 – 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 31.07.2023 №11710-р/пк-пз.
3. Зобов`язати Комісію Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель повторно розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" (номер скарги, присвоєний в електронній системі закупівель під час її подання: UA-2023-05-02-014214-а.с3) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
4. Стягнути з Антимонопольного комітету України (код ЄДРПОУ 00032767) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатська медична компанія" (ідентифікаційний код 40447429) судовий збір у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.