Справа № 161/6161/26 
Провадження № 2/161/4144/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

29 квітня 2026 року м. Луцьк
Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючого – судді Мазура Д.Г.,
секретаря судового засідання Дручок О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

Позивач АТ «Таскомбанк» через свого представника Великого Н.С., звернувся до суду через систему «Електроний суд» з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свій позов мотивує тим, що 08.12.2020 року між АТ «Таскомбанк» та відповідачем укладено Заяву договір №8835892_RESTRUCT про надання споживчого кредиту.
Банк виконав свої зобов`язання за кредитними договорами в повному обсязі, кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок клієнта, що підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку.
Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, унаслідок чого станом на 11.03.2026 року утворилася заборгованість в сумі 95735,28 грн., із яких: за тілом кредиту 606454,94 грн.; за простроченими відсотками 0,80 грн., заборгованість по комісії 35088,54 грн..
Враховуючи вищенаведене представник позивача, просить суд стягнути, з відповідача ОСОБА_1 , на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитними договорами №8835892_RESTRUCT від 08.12.2020 в розмірі 95735,28 та витрати на оплату судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
30 березня 2026 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.
Станом на 29 квітня 2026 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов.
В прохальній частині позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 просить розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача.
Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Встановлено, що копію ухвали про відкриття провадження, надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку на адресу зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. Адресоване відповідачу поштове відправлення повернулось на адресу суду неврученим адресату з відміткою працівника пошти «вручено особисто». 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.
Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача ОСОБА_1 , про розгляд справи, незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 08 грудня 2020 року року між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 було підписано Заяву №8835892_RESTRUCT про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної кратки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Врегулювання кредитної заборгованості» .
Позичальник просив надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості за кредитними договорами укладеними з АТ «ТАСКОМБАНК» в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на наступних умовах: п. п. 1.1.1. Сума кредиту: 60645,94 гривень; п. п. 1.1.2. Строк кредиту: 60 місяців; п. п. 1.1.4. Проценти за користування кредитом: 0,001 % річних; п. п. 1.1.5. Комісія за обслуговування кредиту: 2,90 % на місяць від основної суми кредиту.
У відповідності до п. 1.2. Розділу 2 Кредитного договору, Банк зобов`язується надати Позичальнику кредит, шляхом виплати кредитних коштів в сумі, визначеній в п.1.1. даного Розділу, з оформленням такої виплати відповідно до законодавства України. Згідно з п.п. 1.2.1. Розділу 1 Кредитного договору цією Заявою договором Позичальник доручив Банку перерахувати зараховані кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором №506/3782752-СК від 31.07.2017 року у сумі 60645,94 грн. з його поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ТАСКОМБАНК» на рахунок НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК»;
Відповідно до Розділу 2 Кредитного договору, Позичальник підписанням Заяви-договору про надання кредиту на рефінансування діючої кредитної заборгованості в АТ «ТАСКОМБАНК»:
- Акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб сайті Банку, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, і беззастережно приєднався до умов Договору (п. 2.1.);
- Просив Банк надати кредит, згідно інформації, наведеної вище у Заяві-договорі (п. 2.2.);
- Погодився з тим, що зобов`язаний повертати кредит щомісячно згідно графіку платежів згідно Додатку № 1 до цієї Заяви-договору, що є її невід`ємною частиною (п. 2.3.);
- Підписанням цієї Заяви-договору, підтвердив, що дана Заява-договір та Додаток до неї є невід`ємною частиною Договору (п. 2.4.);
- Підтвердив, що ознайомлений із змістом цієї Заяви-договору, Договору зі всіма додатками до нього та повністю з ними згодний (п. 2.5.).
Підписанням та поданням Заяви-договору, Позичальник підтвердив, що він попередньо ознайомлений та у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену ст. 9 Законом України «Про споживче кредитування» (п. 4.4.) Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою, отже позивач, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем залишаються невиконаними, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості.
Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Відповідачу кредит у встановленому Договором розмірі. Проте, Відповідач став порушувати умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені Договором строки та порядку, у зв`язку з чим, у Відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно розрахунку заборгованості, станом на 11.03.2026 року, заборгованість Позичальника за Заявою-договором №8835892_RESTRUCT від 08.12.2020 року, становить 95735,28 грн., в т.ч.: 60645,94 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 0,80 гривень - заборгованість за річними процентами; 35088,54 гривень - заборгованість за комісією.
Таким чином, Позичальником було грубо порушено умови Кредитного договору № 8835892_RESTRUCT від 08.12.2020 року про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Врегулювання кредитної заборгованості».
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виконані умови кредитного договору в частині надання кредитних коштів.
В той же час, відповідачем були порушені зобов`язання, передбачені кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами.
Згідно положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Таким чином відповідачем не виконано зобов`язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору.
Крім того, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачем не спростовано розміру боргу і не доведено його відсутністю або його погашення чи часткового погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу.
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 625 ЦПК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за заявою-договором.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом позов задоволено в повному об`ємі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.
На підставі викладеного, відповідно до Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за кредитним договором № 8835892_RESTRUCT від 08.12.2020 року в розмірі 95735 (дев`яносто п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 28 копійок, яка складається з заборгованості по тілу кредиту – 60645 (шістдесят тисяч шістсот сорок п`ять) гривень 94 копійки, заборгованість по відсоткам 0,80 гривень, заборгованість по комісії 35088 (тридцять п`ять тисяч вісімдесят вісім) гривень 54 копійки.
Стягнути з  ОСОБА_1 в користь АТ «Таскомбанк» 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивачем заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АТ «Таскомбанк» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, б. 30; код ЄДРПОУ 09806443);
Відповідач:  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Дата складення повного тексту заочного рішення – 30 квітня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Д.Г. Мазур