ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 29 квітня 2026 року	справа № 380/19595/25 м. Львів	
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Мричко Н.І.,
за участю секретаря судового засідання Лютої В.Р.,

представника позивача Петришина В.М.,
представника відповідача Качмарик Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 код ЄДРПОУ 23884071 місцезнаходження: 79066, Львівська обл., м. Львів, вул. Грунтова, буд. 1 Б (далі за текстом позивач, ЛК АТП №1) до Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області код ЄДРПОУ 43968090, місцезнаходження: 79026, Львівська область м. Львів, вул. Стрийська, 35 (далі за текстом відповідач, ГУ ДПС у Львівській області), в якій позивач просив:
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 (форма “П”), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194 279 048 грн;
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС у Львівській області податкове повідомлення-рішення № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 (форма “ПС”), яким до позивача застосовано грошове зобов`язання на суму 1 000 000 грн (сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).
Ухвалою від 02.10.2025 суддя відкрила провадження у справі та призначила до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 10.12.2025 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 09.05.2025 № 2827-ПП «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ЛК АТП №1 проведено документальну планову виїзну перевірку ЛК АТП №1 за період діяльності з 01.04.2021 по 31.03.2025, з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За наслідками перевірки складено Акт про результати планової документальної перевірки Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (23884071) податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 31.03.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 від 08.07.2025 № 31214/13-01-07-04/23884071 (далі за текстом Акт перевірки).
У розділі ІV Акта перевірки («Висновок») зазначено, що перевіркою встановлено порушення ЛК АТП № 1, зокрема: MCБО 12: п.п. 134.1.1 п. 134.1 cт. 134; п.п. 140.4.4 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу, в результаті чого підприємством зa період з 01.04.2021 по 31.03.2025 завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього у сумі 194 279 048 грн, в тому числі за І квартал 2025 poку - у сумі 194 279 048 грн;- п.п. 230.1.2 (б) п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу - підприємством не зареєстровано акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за 2021 рік (відповідальність передбачена п. 1281.2 ст. 1281 Податкового кодексу). На підставі Акту перевірки ГУ ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме: № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 (форма «П»), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194279 048 грн та № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 (форма «ПС»), яким до позивача застосовано грошове зобов`язання на суму 1 000 000 грн (сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).
Щодо неправомірності податкового повідомлення-рішення №14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 представник позивача зазначає, що встановлена відповідачем в Акті перевірки невідшкодована сума компенсаційних виплат у розмірі 194 279 048 грн та визначена у податковому повідомленні-рішенні № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194 279 048 грн, є невірною. Вказує, що різниця між фактичною сумою втрат від перевезених пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням становить 156 258 450 грн, а не встановлено ревізором - 194 279 048 грн. 
Позивач вважає, що відповідачем допущено арифметичну помилку, яка суттєво вплинула на зміст податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025. Правильний розмір різниці між фактичною сумою втрат від перевезення пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням за 2021 рік становить 41 381 998,00 грн. Однак, у Акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні зазначено 79 402 596 грн. Загальна сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (194 279 048 грн), що відображена у податковому повідомленні-рішенні співпала із помилковою сумою, встановленою у Акті перевірки.
Щодо податкового повідомлення-рішення № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 зазначає, що висновок ГУ ДПС у Львівській області про порушення ЛК АТП №1 вимог підпункту 230.1.2 (б) пункту 230.1 статті 230 ПК України через незареєстрований акцизний склад у 2021 році, є необґрунтованим. Це пов`язано з тим, що обов`язок реєстрації акцизного складу покладається лише на розпорядників акцизних складів, якими, згідно з ПК України, можуть бути лише платники акцизного податку. Оскільки ЛК АТП №1 не здійснювало в періоді, що підлягав перевірці операцій з реалізації пального, а використовувало пальне виключно для власного споживання і не було зареєстроване платником акцизного податку у 2021 році, на нього не поширювалася вимога щодо реєстрації акцизного складу.
Враховуючи викладене, вважає оскаржені повідомлення-рішення протиправними та просить такі скасувати.
Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що ГУ ДПС у Львівській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст.77, п. 82.1 ст. 82 Податкового Кодексу України, наказу ГУ ДПС у Львівській області від 09.05.2025 № 2827-ПП «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ЛК АТП № 1» проведена планова виїзна документальна перевірка Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державного податкової служби за період діяльності з 01.04.2021 по 31.03.2025 та щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.04.2021 по 31.03.2025, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки. За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки від 08.07.2025 № 31214/13-01-07-04/23884071 та встановлено порушення позивачем вимог: 
1. вимог МСБО 12; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п.п. 140.4.4. п. 140.4 ст.140 ПК України, в результаті чого підприємством за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього у сумі 194 279 048 грн, в тому числі за І квартал 2025 року - у сумі 194 279 048 грн;
2. п.п. 230.1.2 (б) п.230.1 ст. 230 ПК України - підприємством не зареєстровано акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за 2021 рік.
За результатами проведеної перевірки та встановлених перевіркою порушень ГУ ДПС у Львівській області було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення.
Щодо податкового повідомлення-рішення від 30.07.2025 № 14930/13-01-07 04 зазначає, що перевіркою повноти та правильності декларування ЛК АТП № 1 показників рядка 02 „Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності” Податкових декларацій з податку на прибуток за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 встановлено завищення його від`ємного значення всього у сумі 194 279 048 грн., в тому числі: за 2021 рік – у сумі 79 402 596 грн., за 2022 рік – у сумі 47 453 506 грн., за 2023 рік – у сумі 67 422 946 грн. Таке завищення від`ємного значення стосується задекларованих позивачем отриманих доходів та понесених витрат по господарських операціях щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автотранспортом м. Львова по відповідно укладених за період 2021 -2023 договорах між ЛК АТП № 1 (Сторона 2) та Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (Сторона 1) про здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом м. Львова.
Відтак, на думку контролюючого органу перевіркою не підтверджено реальність зміни майнового стану ЛК АТП № за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 від реалізованих послуг (послуг перевезень за пільговий проїзд окремих категорій громадян автотранспортом м. Львова) у зв`язку з недоодержанням підприємством доходу від реалізації послуг перевезень громадянам нижче собівартості.
Щодо податкового повідомлення-рішення від № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 зазначає, що позивачем отримано пальне за період 01.01.2021 по 31.12.2021 в обсягах понад 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), при цьому акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано, чим порушено вимоги п.п.230.1.2 (б) п.230.1 ст.230 Податкового кодексу.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.
У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечила. Просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 09.05.2025 № 2827-ПП Про проведення документальної планової виїзної перевірки ЛК АТП № 1 було проведено документальну планову виїзну перевірку ЛК АТП № 1. Перевірку проведено за період діяльності з 01.04.2021 по 31.03.2025 з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби та за період діяльності з 01.04.2021 по 31.03.2025 щодо правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з наказом ГУ ДПС у Львівській області від 13.06.2025 №3554-ПС продовжено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ЛК АТП №1 призначеної наказом ГУ ДПС у Львівській області від 09.05.2025 № 2827-ПП з 18.06.2025 тривалістю 10 робочих днів.
За результатами проведеної перевірки ГУ ДПС у Львівській області складено Акт від 08.07.2025 №31214/13-01-07-04/23884071 Про результати планової виїзної документальної перевірки ЛК АТП №1 податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2021 по 31.03.2025, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 (далі за текстом Акт перевірки).
Згідно з висновками Акта, встановлено порушення позивачем вимог, зокрема: 
1. вимог МСБО 12; п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134; п.п. 140.4.4. п. 140.4 ст.140 ПК України, в результаті чого підприємством за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток всього у сумі 194 279 048 грн, в тому числі за І квартал 2025 року - у сумі 194 279 048 грн;
2. п.п. 230.1.2 (б) п.230.1 ст. 230 ПК України - підприємством не зареєстровано акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за 2021 рік.
На підставі Акта перевірки, ГУ ДПС у Львівській області винесені податкові повідомлення рішення:
- № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 (форма «П»), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194279 048 грн;
- № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 (форма «ПС»), яким до позивача застосовано грошове зобов`язання на суму 1 000 000 грн (сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).
Позивач, вважаючи такі податкові повідомлення-рішення протиправними звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюють Податковим кодексом України (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки (пункт 77.1 статті 77 ПК України).
Відповідно до пункту 77.2. статті 77 Податкового кодексу України, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).
Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що документальна планова перевірка платника податків повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі перевірки. При цьому, до плану-графіка включаються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Щодо посилання позивача про недотримання контролюючим органом при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішення встановленого пунктом 86.8 статті 86 ПК України строку їх прийняття.
Пунктом 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Суд зазначає, що недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2024 у справі № 808/918/17.
Крім того, суд зазначає, що згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 03.04.2018 у справі № 810/5546/15, від 01.02.2023 у справі № 826/12220/17 та від 29.11.2023 у справі № 640/8338/21, зазначено, що єдиною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення позивач зазначає факт порушення податковим органом строку прийняття податкового повідомлення-рішення, встановленого пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, при цьому не спростовуючи доводи податкового органу по суті виявлених порушень податкового законодавства, що були встановлені у ході податкової перевірки та зафіксовані в акті, погодився з судами першої та апеляційної інстанцій, що прийняте податковим органом податкове повідомлення-рішення є правомірним, а недотримання строку його прийняття не може слугувати самостійною підставою для звільнення платника податку від відповідальності за податкове правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд погоджується із доводами відповідача про те, що порушення строків прийняття податкового повідомлення рішення саме по собі не впливає на його законність. В даному випадку несуттєві процедурні порушення, допущені контролюючим органом щодо строків складання податкового повідомлення - рішення не є підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.
Надаючи оцінку правомірності податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025, суд враховував таке.
Положеннями статті 36 Податкового кодексу України (надалі також ПК України, в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено суть податкового обов`язку, згідно положень якої податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України). Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (пункт 36.2 статті 36 ПК України). Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом (пункт 36.3 статті 36 ПК України).
Відповідно до пункт 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі Закон № 996) зобов`язання це заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди. Кредиторською заборгованістю підприємства визнається сума його боргу перед іншими особами, які стосовно цього підприємства є кредиторами. Кредитори - це особи, яким підприємство заборгувало кошти, їхні еквіваленти, активи, а також роботи чи послуги. Кредиторська заборгованість - це один з видів зобов`язань підприємства.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (частина друга статті 9 Закону № 996).
Згідно з підпунктом 134.1.1. пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Як видно з Акта, перевіркою повноти та правильності декларування ЛК АТП № 1 показників рядка 02 „Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності” Податкових декларацій з податку на прибуток за період з 01.04.2021 по 31.03.2025 встановлено завищення його від`ємного значення всього у сумі 194 279 048 грн, в тому числі: за 2021 рік - у сумі 79 402 596 грн, за 2022 рік - у сумі 47 453 506 грн, за 2023 рік - у сумі 67 422 946 грн.
Перевіркою не підтверджено реальність змін майнового стану ЛК АТП № 1 за період з 01.04.2021 по 31.12.2023 від реалізованих послуг (послуг перевезень за пільговий проїзд окремих категорій громадян автотранспортом м. Львова) у зв`язку з недодержанням підприємством доходу від реалізації послуг перевезень громадянам нижче собівартості.
Таке завищення від`ємного значення стосується задекларованих позивачем отриманих доходів та понесених витрат по господарських операціях щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автотранспортом м. Львова по відповідно укладених за період 2021 -2023 договорах між ЛК АТП № 1 (Сторона 2) та Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (Сторона 1) про здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом м. Львова.
З цього приводу варто зазначити таке.
ЛК АТП № 1 надає послуги автомобільного транспорту відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме послуги з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування за визначеними уповноваженим органом тарифами та на пільгових умовах.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» забезпечення організації пасажирських перевезень на міських, приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території однієї територіальної громади покладається на виконавчий орган ради, що представляє інтереси відповідної територіальної громади. 
ЛК АТП № 1 за результатами конкурсів з визначення автомобільного перевізника на міських автобусних маршрутах загального користування уклало договори про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Львові (Львівській МТГ).
Відповідно до умов договору про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у м. Львові від 05.11.2018№ 5А/Т Організатор надає Перевізникові право надання послуг з перевезення пасажирів на маршруті (-ах), які входять до об`єкта конкурсу № 2 (додаток 4 до цього Договору), а Перевізник зобов`язується надавати зазначені послуги населенню у порядку і на умовах, визначених цим Договором, у звичайному режимі здійснення руху на маршруті згідно із затвердженим (- ими): розкладом ( ами) руху і тарифом (-ами) (додаток 1 до цього Договору), схемою руху автобусного ( их) маршруту (-ів) (додаток 2 до цього Договору), схемою розміщення реклами на транспортних засобах (додаток 3 до цього Договору) (п. 1.1).
Згідно з пунктом 2.2.2.6 договору від 05.11.2018№ 5А/Т перевізник зобов`язаний надавати безоплатний проїзд категоріям пасажирів, яким це право надано законодавством України.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.
Згідно зі статтею 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.
Суд встановив, що на виконання вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» між Департаментом міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради та ЛК АТП № 1 укладено договори про здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом м. Львова від 17.01.2022 Договір №4АТ, Договір №1АТ від 02.02.2023.
Отож, послуги з перевезення пільгових категорій громадян є частиною господарської діяльності ЛК АТП №1, що підтверджується укладеними договорами про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у м. Львові, договорами здійснення компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом м. Львова, первинними документами, а саме: розрахунками сум компенсаційних виплат на пільговий проїзд автомобільним транспортом окремим категоріям громадян та актами виконаних робіт. Інформація про дані первинні документи наведена у п.п. 3.1.1.1 розділу ІІІ «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» Акта перевірки.
Як видно з матеріалів справи, у бухгалтерському обліку за зазначеними в Акті перевірки господарськими операціями ЛК АТП №1 визнало доходи у сумі 321 203 702 грн згідно актів виконаних робіт, що підтверджують компенсації з бюджету збитків за пільговий проїзд окремих категорій громадян автомобільним транспортом м. Львова.
Згідно зі статтею 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Отже, сума компенсаційних виплат за фактично понесені збитки з бюджету Львівської міської територіальної громади визначена відповідними договорами.
Обґрунтовуючи протиправність прийнятих в цій частині спірних податкових повідомлень-рішень, позивач вказує на допущену відповідачем арифметичну помилку при визначенні невідшкодованої суми компенсаційних виплат за 2021 рік, яка на його думку, суттєво вплинула на зміст податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025. Зокрема, вказує, що правильний розмір різниці між фактичною сумою втрат від перевезення пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням за 2021 рік становить 41 381 998,00 грн, а не 79 402 596 грн, як зазначено у акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні зазначено 79 402 596 грн.
З цього приводу суд зазначає таке.
Щодо періодів розрахунку за квітень 2021 (27.04.-30.04.): відповідно до Акту виконаних робіт №7 від 06.05.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 1 304 492,00, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 1 304 492,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 0,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за травень 2021 (01.05.-17.05.): відповідно до Акту виконаних робіт №8 від 18.05.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 4 202 485 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 4 202 485 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 0,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за травень 2021 (18.05.-31.05.): відповідно до Акту виконаних робіт №9 від 02.06.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 4 589 459,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 4 791 200,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 201 741,00 грн. 
Щодо періодів розрахунку за червень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №10 від 05.07.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 5 463 423,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 12 368 420,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 6 904 997,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за липень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №11 від 02.08.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 5 463 423,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 12 374 250,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 6 910 827,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за серпень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №12 від 02.09.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 5 463 423,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 12 293 780,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 6 830 357,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за вересень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №13 від 05.10.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 5 463 423,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 13 643 200,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 8 179 777,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за жовтень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №14 від 04.11.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 6 070 470,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 11 651 690,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 5 581 220,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за листопад 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №15 від 06.12.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 6 070 470,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 12 767 610,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 6 697 140,00 грн.
Щодо періодів розрахунку за грудень 2021: відповідно до Акту виконаних робіт №16 від 21.12.2021 відшкодуванню підлягають фактично понесені збитки у сумі 6 477 751,00 грн, сума втрат доходів, зареєстрована казначейством становить 6 553 690,00 грн, різниця між фактичною сумою втрат та затвердженим бюджетним призначенням становить 75 939,00 грн.
Отже, розмір різниці між фактичною сумою втрат від перевезення пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням за 2021 рік становить 41 381 998,00 грн.
Разом з тим, в акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні неправомірно зазначено 79 402 596 грн.
Таким чином, різниця між фактичною сумою втрат від перевезених пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням становить 156 258 450 грн, а не 194 279 048 грн, як помилково вважає контролюючий орган.
Отож, суд звертає увагу на те, що при визначенні суми за 2021 рік (сторінки 11 - 12 Акту перевірки) відповідачем допущено арифметичну помилку, яка суттєво вплинула на зміст податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025. 
Розмір різниці між фактичною сумою втрат від перевезення пільговиків та затвердженим бюджетним призначенням за 2021 рік повинен становити 41 381 998,00 грн.
Однак, у Акті перевірки та податковому повідомленні-рішенні зазначено 79 402 596 грн.
Відтак, загальна сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (194 279 048 грн), що відображена у податковому повідомленні-рішенні співпала із помилковою сумою, встановленою у Акті перевірки. 
Суд встановив, що на сторінці 11 Акту перевірки (таблиця), наявні помилки у періодах розрахунку, а саме: вказано «Травень 2021 01.05 - 18.05», разом з тим відповідно до акту виконаних робіт № 8 від 18.05.2021 період є: « 01.05.2021 - 17.05.2025». 
Також міститься помилка у наступному рядку таблиці, а саме: вказано травень 2021 18.05.-21.05», однак, суд встановив, що згідно акту виконаних робіт № 9 від 02.06.2021 періодом є: « 01.05.2021 -31.05.2025».
Слід, також зазначити, що суд для повного та всебічного з`ясування обставин справи, викликав у судове засідання свідка - головного державного ревізор-інспектора відділу перевірок у сфері послуг управління податкового аудиту ГУ ДПС у Львівській області - Любушкіну Ларису для з`ясування розбіжностей, виявлених в Акті перевірки.
Разом з тим, у судовому засіданні, яке відбулось 09.02.2026, свідок ОСОБА_1 жодних пояснень щодо спростування виявлених помилок в акті перевірки не надала.
Відтак, суд погоджується з такими доводами позивача, що встановлена відповідачем в Акті перевірки невідшкодована сума компенсаційних виплат у розмірі 194 279 048 грн, та визначена у податковому повідомленні-рішенні № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 сума завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194 279 048 грн, є арифметичною помилкою, що суттєво вплинуло на зміст податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині та наявності підстав для визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025 (форма “П”), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 194 279 048 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 (форма “ПС”), яким до позивача застосовано грошове зобов`язання на суму 1 000 000 грн (сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафу).
Згідно з висновками Акта, перевіркою встановлено порушення:
- п.п. 230.1.2 (б) п. 230.1 ст. 230 Податкового кодексу - підприємством не зареєстровано акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового за 2021 рік (відповідальність передбачена п. 1281.2 ст. 1281 Податкового кодексу).
Згідно із підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК, платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати усі акцизні склади - в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Відповідно до абзаців першого - третього підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження розвантаження, зберігання, реалізації пального.
Згідно з абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що не є акцизним складом, зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Отже, передбачений абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК, виняток застосовується при сукупності умов, а саме:
- загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; 
- суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів;
- пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом.
Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній. Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.
Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України , він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі №160/15431/21, від 14 грудня 2023 року у справі №160/2020/22.
Відповідно до Акта перевірки, контролюючим органо встановлено, що позивачем було отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 13030414202000095, термін дії з 12.02.2020 до 12.02.2025, в резервуарах загальною місткістю 130000.00 літрів. Пальне для власного споживання ЛК АТП № 1 зберігає за адресою: Львівська область, м. Львів, Залізничний район, вулиця Авіаційна, буд. 1. На підставі наказу ЛК АТП № 1 від 18.06.2025 № 260 ,,Про проведення інвентаризації” на складі за адресою: Львівська область, м. Львів, Залізничний район, вулиця Авіаційна, буд. 1 станом на 18.06.2025 встановлено залишки пального в резервуарах, а саме: резервуар 60м3 (зав. № 230/18) - 19 955 літрів пального; резервуар 20 м3 (зав. № 123/17) - 14 463 літрів пального; резервуар 20 м3 (зав. № 124/17) - 17 654 літрів пального; резервуар 30м3 (зав. № 942) - 29 930,4 літрів пального.
Пальне для власного споживання позивач отримував згідно з договором поставки товару від 23.03.2020 № 01/03-20. Згідно з наданими до перевірки видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та даними Єдиного реєстру акцизних накладних (далі - ЄРАН) за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 ЛК АТП № 1 було отримано 3 700 909,1 літрів пального за кодом УКТЗЕД 2710194300 (приведених до температури 15 °C) (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії).
Отож, суд встановив, що позивачем отримано пальне за період 01.01.2021 по 31.12.2021 в обсягах понад 1 000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), при цьому акцизний склад в Системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового не було зареєстровано, чим порушено вимоги п.п.230.1.2 (б) п.230.1 ст.230 Податкового кодексу.
В судовому засіданні представник позивача не заперечив щодо отримання пального в обсягах понад 1 000 кубічних метрів.
Отже, суд повторює, що передбачений абзацами першим - третім підпунктом 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України виняток застосовується при сукупності умов, а саме: (1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; (2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; (3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом.
Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній.
Відтак оскільки, позивач не провів реєстрацію акцизного складу в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, до нього підлягають застосуванню положення пункту 128-1.2 статті 128-1 ПК в частині накладення штрафу в розмірі - 1000000 грн.
Верховним Судом у постановах від 17.08.2023 у справі №160/15431/21, від 11.10.2023 у справі №420/4383/23, від 15.01.2024 у справі №260/4885/22, від 12.03.2024 у справі №160/8390/22, від 27.03.2024 у справі №280/441/23 сформульовано правовий висновок, що не є акцизним складом, зокрема, приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Отже, передбачений цією нормою виняток застосовується при сукупності умов, а саме: (1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів; (2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів; (3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.
Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом. Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній. Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту14.1.6 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.
Таким чином, враховуючи, що загальний обсяг придбаного позивачем палива перевищує обсяг 1000 куб.м., позивач був зобов`язаний зареєструвати у визначеному порядку акцизний склад.
З огляду на вищенаведене, податкове повідомлення рішення № 34942/13-01-09-02 від 30.07.2025 прийнято обґрунтовано та підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області № 14930/13-01-07-04 від 30.07.2025.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області ЄДРПОУ 43968090, місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, буд. 35) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (код ЄДРПОУ 23884071 місцезнаходження: 79066, Львівська обл., м. Львів, вул. Грунтова, буд. 1 Б) судовий збір в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. 

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 11.05.2026.

Суддя	Мричко Н.І.