Єдиний унікальний номер 722/589/26
Номер провадження 2/722/607/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
03 червня 2026 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді  Унгуряна С.В.
секретаря  Ткач Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» Міньковська А.В.через систему «Електронний суд» звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову посилається на те, що 10.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 2016089 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого відповідач отримала 14000 грн. у безготівковій формі шляхом переказу на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . 
За даним кредитним договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит, в розмірі визначеному кредитним договором, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у кредитному договорі, додатках до нього та в Правилах надання грошових коштів у позику, що розміщені на офіційному веб-сайті Кредитодавця.
Кредитний договір №2016089 від 10.01.2025 року укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису позичальника. 
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до розрахунку позивача становить 49639 грн., яка складається з: 13980,00 грн. – сума основного боргу за кредитом; 28659 грн. – сума нарахованих процентів; 7000,00 грн. - сума штрафні санкцій.
28.08.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено Договір факторингу № 28082025, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №2016089 від 10.01.2025 року.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Позика» за Кредитним договором №2016089 від 10.01.2025р. в сумі 49639,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано учасникам справи строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 10 год. 30 хв. 04.05.2026 року, яке у зв`язку із першою неявкою відповідача було відкладено на 14 год. 00 хв. 13.05.2026 року.
Представник позивача Міньковська А.В. в судове засідання не з`явилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, якою позовні вимоги повністю підтримала та не заперечила щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1  належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує представник позивача.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і однак підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 10.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір № 2016089 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort».
Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://selfiecredit.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після здійснення акцепту Позичальником оферти Товариства, що є укладенням Договору, відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», Товариство наклало на оригінал Договору кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника Товариства із кваліфікованою електронною позначкою часу, а оригінал Договору був завантажений в Особистий кабінет Клієнта.
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 2.1 договору № 2016089 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 10.01.2025 року, товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 13000 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , строком на 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 25 днів. За користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 1% в день та застосовується в межах кредиту.
Також, між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено Додаткову угоду до Договору № 2016089 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 10.01.2025 року, відповідно до якої сторони домовилися збільшити суму кредиту на 1000,00 грн., в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: «Сума кредиту (загальний розмір) складає 14000,00 грн. Тип кредиту – кредит. Денна процентна ставка: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1% в день. Дата надання частини кредиту: 11.01.2025 року. 
На дану додаткову угоду підписано ОСОБА_1 11.01.2025 о 17:32:58 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х516.
Відповідно до п. 5.1. розділу 5 Кредитного договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.5.3. Договору.
Нарахування процентів за Кредитом згідно з п. 5.4.-5.6., 5.8. розділу 5 Кредитного договору провадиться кожного календарного дня на суму залишку Кредиту за період з дня списання суми Кредиту з поточного рахунку Товариства до дня повернення Клієнтом суми Кредиту на поточний рахунок Товариства. Правилами може бути передбачено обмеження щодо строку нарахування процентів за Кредитом у випадку прострочення Клієнтом повернення Кредиту. Нарахування процентів за день видачі (надання) Кредиту провадиться як за повний день, а нарахування процентів за день повернення Кредиту не провадиться, крім випадку, коли день видачі (надання) Кредиту і день повернення Кредиту є одним днем.
ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за Договором № 2016089 від 10.01.2025 року, з урахуванням додаткової угоди від 11.01.2025 року виконало у повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти сумі 14000, 00 грн. у безготівковій формі шляхом переказу на її рахунок клієнта, що підтверджується листами 20250828-65 від 28.08.2025 та № 20250828-66 від 28.08.2025, наданим ТОВ «ПЕЙТЕК».
Відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості, яка відповідно до розрахунку ТОВ «Селфі Кредит» станом на 28.08.2025 становить 49639,00 грн., яка складається з: 13980,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 28659,00 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 7000 грн. - штрафні санкції.
28.08.2025 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено Договір факторингу № 28082025, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за плату належні йому Права грошової Вимоги до Боржників за кредитними договорами.
Згідно з витягом із додатку № 1 до Договору факторингу № 28082025, ТОВ «Фінансова компанія «Позика» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 2016089 від 10.01.2025 на загальну суму 49639 грн.
Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
Зокрема, в ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору.
Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У ст. 1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
В добровільному порядку відповідач виниклу та непогашену заборгованість за кредитним договором № 28082025від 10.01.2025 року не сплатила.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України).
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Стаття ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Отже, матеріалами справи встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов кредитного договору №2016089 від 10.01.2025 року у неї виникла заборгованість за тілом кредиту у розмірі 13980,00 грн. та 28659,00 грн. за процентами, яка підлягає стягненню з неї.
Щодо стягнення з відповідача суми штрафних санкцій у розмірі 7000,00 грн. суд зауважує наступне.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (Розділ доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022).
На підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р., в Україні введено воєнний стан, який триває по теперішній час.
Таким чином, суд дійшов висновку, що у частині стягнення суми штрафних санкцій у розмірі 7000,00 грн. з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Позика» слід відмовити.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» підлягає частковому задоволенню в розмірі 42639,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до вимог ст.ст. 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Таким чином, керуючись принципом диспозитивності, не виходячи за межі позовних вимог, враховуючи заявлені позивачем вимоги, беручи до уваги надані розрахунки, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача щодо укладення Кредитного договору та отримання кредитних коштів, за відсутності доказів погашення заборгованості в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України вказано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.
При цьому, згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
У ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.
У п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
За звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Позика» сплачено 2662,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №2016089 від 23.03.2026 року.
Позивачем також надано суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу, які пов`язані з розглядом даної справи, надані ТОВ «ФК «Позика» адвокатом Горобей Р.Г.: копію Договору №39493634/03 про надання правової допомоги від 02.01.2026р., копію детального опису робіт (наданих послуг), виконаних Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПОЗИКА» щодо стягнення кредитної заборгованості від 17.03.2026 року; копію Додаткової угоди №2016089 від 17.03.2026 року до Договору про надання правової допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 року, копію акту надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 17.03.2026р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11628/10.
Велика Палата Верховного Суду у постанові по справі №910/12876/19 від 07.07.2021р. зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Отже, судом встановлено, що ТОВ «ФК «Позика» отримало послуги від Горобей Р.Г. як адвоката, а тому такі в розумінні чинного законодавства України є професійною правничою допомогою.
Дослідивши надані представником позивача докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. знайшли своє підтвердження.
При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Позика» підлягає стягненню судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 2286,95 грн. (2662,40 грн.*42639,00 грн./49639,00 грн.); витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 5153,89 грн. (6000,00 грн.*42639,00 грн./49639,00 грн.).
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про електронний цифровий підпис», Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 11, 203, 207, 215, 509, 510, 512-517, 526, 530, 549, 610- 612, 625-629, 628, 629, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 267, 273, 279-284, 352, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) заборгованість за Кредитним договором № 2016089 від 10.01.2025 року у розмірі 42639 (сорок дві тисячі шістсот тридцять дев`ять) грн. 00 коп., з яких: 13980,00 грн. – сума основного боргу за кредитом; 28659,00 грн. – сума нарахованих процентів.
В задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1; IBAN: НОМЕР_3 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО: 380634) судовий збір в розмірі 2286 (дві тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 95 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5153 (п`ять тисяч сто п`ятдесят три) грн. 89 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Сокирянського районного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя    С.В.Унгурян 

Повне судове рішення складено 08.06.2026 року.