ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 травня 2026 року м. Житомир справа № 240/10709/26
категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості, 

встановив:

Головне управління ДПС у Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в сумі 835867,15 грн.
В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що за відповідачем рахується податковий борг, який підлягає стягненню у судовому порядку.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 26.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено відкрите судове засідання з викликом сторін до Житомирського окружного адміністративного суду за адресою: м. Житомир, вул. Бориса Лятошинського 5, зал № 3 на 14 квітня 2026 року об 11:00.
Вказана ухвала була направлена відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 .
Позивач 14.04.2026 подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач ухвалу про відкриття провадження та повістку про виклик до суду не отримав, у зв`язку з цим судове засідання було відкладено на 05.05.2026 о 11:00.
Повістку про виклик направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .
Лист із вкладенням для відповідача 20.04.2026 повернувся на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Позивач та відповідач в судове засідання призначене на 05.05.2026 об 11:00 не з`явились.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зареєстровано за адресою - АДРЕСА_1 .
Крім того, у строк, встановлений судом та нормами чинного законодавства, відзив на позовну заяву не надійшов.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Житомирській області.
Відповідно до статті 67 Конституції України, відповідач зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України) (далі - ПК України).
Підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України закріплено, що податковий борг - це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового забезпечення.
За приписами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження (п.57.3 ст.57 ПК України).
Як встановлено судом, за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 835867,15 грн, з яких 661010,71 грн - основного платежу, 165944,29 грн - штрафні санкції, 8912,15 грн - пені.
За матеріалами справи відслідковується, що відповідачем подано податкові декларації з податку на додану вартість, самостійно визначено грошове зобов`язання в загальній сумі 161239,00 грн (задекларовано) та 161239,00 грн не сплачено в строки, визначені Кодексом, тому дане зобов`язання має статус податкового боргу, а саме:
- податкова декларація з податку на додану вартість №9251052517 від 19.08.2025 на суму 25834,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9288294586 від 22.09.2025 на суму 40052,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9325622878 від 21.10.2025 на суму 36869,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9361668666 від 19.11.2025 на суму 43513,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9398364486 від 19.12.2025 на суму 8388,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9433079439 від 19.01.2026 на суму 5833,00 грн;
- податкова декларація з податку на додану вартість №9034871312 від 18.02.2026 на суму 750,00 грн.
Крім того, згідно статті 129 ПК України відповідачу нараховано пеню за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 8912,15 грн.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Так, позивачем на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми "Ф" від 19.09.2025 №0008860-1305-0630 на суму 830447,57 грн.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Доказів оскарження податкової вимоги у матеріалах справи не міститься.
Докази сплати відповідачем податкового зобов`язання відсутні.
Відтак, згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання у загальній сумі 835867,15 грн вважається податковим боргом.
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визнано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надані представником позивача докази свідчать про невиконання платником податків у добровільному порядку обов`язків, передбачених вимогами Податкового кодексу України, в частині сплати податкового зобов`язання у загальній сумі 835867,15 грн.
З огляду на сукупність викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
За відсутності документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл суд не вирішує.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ ВП: 44096781) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення податкової заборгованості задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління ДПС у Житомирській області податкову заборгованість в розмірі 835867,15 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов

05.05.26