Справа № 577/1613/26
Провадження № 2-а/577/31/26  

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 травня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області 

в складі:
головуючого судді Кравченка В.О.
за участю секретаря
судового засідання Цуканової О.В.
представника ГУНП
в Сумській області Каракуц М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в режимі відеоконференцзв`язку адміністративний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Соляник Дмитро Олександрович, до ГУНП в Сумській області, інспектора Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Шешені Максима Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адмінвідповідальності та закриття провадження в справі,- 

ВСТАНОВИВ:

У поданому зверненні ставиться питання про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6848305 від 16.03.2026 року, винесену інспектором Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Шешенею М.М., про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., а провадження в справі закрити.
На обґрунтування у позові вказано, що 16.03.2026 о 21 год. 52 хв. інспектором Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Шешеннею М.М. відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6848305 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу 510 грн.
Згідно обставин викладених в постанові, у вказані день та час позивач рухаючись по пр. Миру, 24 в м. Конотоп Сумської області керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 , без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 19.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.
З даним висновком інспектора позивач не згоден, та стверджує, що зазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною, оскільки відповідачем не були дотримані положення законодавства України, не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, не досліджувалися та не надавалися для ознайомлення докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем правопорушення.
Позивач стверджує, що не вчиняв та не мав наміру вчиняти правопорушення, і підстав для зупинки транспортного засобу у відповідача не було. Будь-яких доказів факту порушення позивачем ПДР України відповідачем не наведено - відеофіксація правопорушення працівником поліції не проводилась, свідків не залучалось, в постанові про накладення адміністраттвного стягнення докази, фото або/та відеоматеріали керування автомобілем з вимкненим ближнім світлом фар відсутні. Позивач не порушував Правил дорожнього руху, зупинка транспортного засобу відбулася безпідставно. На зауваження позивача, що правопорушень він не вчиняв, панель приладів в автомобілі працює та на ній зазначене світло фар ввімкнене, запропонував пересвідчитись в цьому і взагалі, як позивач міг керувати автомобілем в темну пору доби без належного освітлення, позивач отримав відповідь що на нього складено постанову за порушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.
Вважають, що поліцейський розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу не надав позивачу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, у повному обсязі, а також проігнорував вимоги ст. 33 КУпАП, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.
Поліцейський Шешеня М.М. склав постанову, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була надана можливіть позивачу заявити клопотань, були дослідженні докази, та не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи внаслідок чого поліцейським були грубо порушені вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Також вважає, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Відповідно до частини другої статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світла або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями які дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспор засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушння правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно вимог Правил дорожного руху п. 19.1 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла;»
Згідно ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
У випадках, передбачених частинами першою та другою ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено главою 22 КУпАп та ст. 279 КУпАП передбачено, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.
Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальш роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Також, відповідно до п. 9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушеї орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, що до якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.
При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючий в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідка, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), у тому числі тими, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в ній взагалі не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2 КУпАП, та не зазначено, які, передбачені ст.33 КУпАП обставини врахував відповідач при накладенні на позивача адміністративного стягнення.
Вважає, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, а відтак складання відносно позивача постанови про накладення адміністративного стягнення є неправомірною.
Також вважає, що було порушено загальні засади накладення адміністративного стягнення, а саме оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Представник позивача за ордером адвокат Соляник Д.О. подав клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, вимоги підтримують (а.с. 35). 
Відповідач інспектор Конотопського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Шешеня М.М., який був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважність причин неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України (далі КАС) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Представник ГУНП в Сумській області Каракуц М.Ю., заперечуючи задоволенню вимог, покликалася на правомірність оскаржуваної Постанови, винесеної в межах повноважень та з дотриманням вимог КУпАП, а також наявність достатніх доказів підтверджуючих скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Суд, ознайомившись з правовими позиціями сторін, дослідивши представлені докази, переглянувши відеозапис події, дійшов такого висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 286 КАС позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Враховуючи, що Постанова, яка є предметом судової перевірки, винесена 16.03.2026 року, а до суду з позововом про її оскарження ОСОБА_1 звернувся 26.03.2026 року, то строк звернення до суду не порушений.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що 16.03.2026 року поліцейським Контопського РВП ГУНП в Сумській області Шешенею М.М. винесено постанову серії ЕНА № 6848305 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн. Із фабули правопорушення видно, що 16.03.2026 року о 21 год. 52 хв. по пр. Миру водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР України – порушення водієм транспортного засобу використання освітлювальних приладів в темну пору доби в умовах недостатньої видимості (а.с. 4).
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту скоєння особою адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена законодавством.
Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно доводитись шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.
Частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція № 1395) постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема ч. 2 ст. 122, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у ст. 222 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Приписами п. 4 розділу І Інструкції № 1395 регламентовано, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (п.10 розділу III Інструкції № 1395).
Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначають Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі по тексту ПДР). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.3 ПДР закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами, що тягне накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 72 КАС визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Досліджуючи представлені докази, судом переглянутий відеозапис події, на якому зафіксовано як 16.03.2026 року о 21:52 год., тобто у темну пору доби, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем «VOLKSWAGEN GOLF», д.н.з. НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар, у зв`язку з чим був зупинений працівниками поліції котрі навіть допомогли позивачу ввімкнути фари. При цьому жодних заперечень щодо вчинення інкримінованого правопорушення останній не висловлював.
Відповідно до п. 19.1 а ПДР у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:
а) на всіх механічних транспортних засобах – фари ближнього (дальнього) світла.

Отже, на переконання суду, подія та склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП знайшли підтвердження під час судового розгляду.
Також із відеозапису видно, що в ході складання та винесення Постанови поліціантом були дотримані вимоги статей 268, 283 КУпАП, а саме: повідомлено причину зупинки (рух авта з невмикненим ближнім світлом фар у темну добу); роз`яснені права особі, яка притягається до відповідальності; у фабулі оскаржуваної постанови викладено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначено нормативно-правовий акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Суд також звертає увагу, що жодних клопотань, які б перешкоджали розгляду справи на місці зупинки і винесенню постанови, позивачем не заявлялося.
Відтак, інспектор при винесенні Постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом.
Частиною 3 ст. 286 КАС передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись: ст.ст. 286, 72-77, 271, 272 КАС України, ст.ст. 122, 222, 251, 252 КУпАП,- 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня проголошення. 

Суддя Кравченко В.  О.