Справа № 420/21889/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (код ЄДРПОУ 43315529, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (код ЄДРПОУ 43315529, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), в якій позивач просить:
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 76907817 від 25.06.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Ухвалою від 24 липня 2025 року після усунення недоліків у позовній заяві відкрито провадження у справі в порядку окремої категорії термінових справ. 
Зобов`язано відповідача надати до Одеського окружного адміністративного суду у п`ятиденний строк від дати отримання даної ухвали належним чином засвідчені копії матеріалів ВП № 76907817.
На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавчий лист №420/5455/24, виданий 17.12.2024 Одеським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси.
Представник позивача зазначив, що Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.
Пенсійний вік, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 60 років. Заявниця, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Не працює. Необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 30 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою статті 26, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019 року, страхового стажу, передбаченого частинами першою і другою статті 26, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років. 
Страховий стаж особи становить 27 років 07 місяців 27 днів. Страховий стаж особи для права на пенсію становить 29 років 01 місяць 24 дні. 
З урахуванням зазначених періодів роботи станом на 11.10.2017 року спеціальний стаж заявниці відповідно до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 5 років 04 місяці 15 днів. Відповідно до пункту 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 04.06.2019 року №2-р/2019, право на призначення пенсії за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком посад, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України станом на: 1 квітня 2015 року — не менше 25 років, 1 січня 2016 року — не менше 25 років 6 місяців, 11 жовтня 2017 року — не менше 26 років 6 місяців. 
Враховуючи викладене, рішенням №155250022695 від 13.12.2024 року, ОСОБА_1 , відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку із відсутністю необхідної кількості років спеціального стажу.
Таким чином, представник позивача зазначає, що визначені постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24 зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління. 
Разом з тим, 24.01.2025 року до Головного управління надійшла постанова відповідача від 23.01.2025 року про відкриття виконавчого провадження ВП №76907817 за виконавчим листом №420/5455/24 виданим 17.12.2024 року. На її виконання, Головним управлінням відповідачу надано лист від 03.02.2025 №1500-0304-5/29905 з усією інформацією та доказами щодо виконання рішення суду. 
Проте, оскаржуваною постановою відповідача від 25.06.2025 ВП №76907817 на Головне управління накладено штраф за невиконання вищезазначеного рішення суду. 
Разом з цим відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу, яку представник позивача вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки позивачем виконано рішення повністю.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 24.07.2025, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Разом з цим відзив на позовну заяву та витребувані судом документи до суду не надходили.
Ухвалою від 29 квітня 2026 року поновлено провадження у справі.
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень суд встановив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 155250022695 від 14.11.2023 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з дати її звернення та зарахувати до страхового стажу період роботи з 17.08.1983 по 25.03.1997 згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 09.03.1982 року, зокрема, з 17.08.1983 по 31.08.1983 на посаді медичної сестри цехового хірурга міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 3), з 01.09.1983 по 06.12.1988 на посаді фельдшера - лаборанта шкірно-венерологічного відділення міськлікарні м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 4), з 07.12.1988 по 15.01.1998 на посаді фельдшера - лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 5), з 16.01.1989 по 30.06.1995 на посаді інструктора із санпросвітроботи другого поліклінічного відділення міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 6), з 01.07.1995 по 25.03.1997 на посаді дільничної медсестри міськлікарні № 7 м. Одеси (запис в трудовій книжці НОМЕР_2 № 7, 8) відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 року по справі №420/5455/24 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року. Прийнято нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019, висновків суду, викладених у даному рішенні та прийняти рішення по суті заяви від 23.05.2023 року.
Рішення набрало законної сили 05.11.2024 року.
17.12.2024 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/5455/24 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси. 
Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що за заявою ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76907817 від 23.01.2025 з виконання виконавчого листа № 420/5455/24 виданого 17.12.2024 року.
Строк на виконання рішення суду встановлено – 10 робочих днів. 
Судом встановлено, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головне управління ПФУ в Одеській області надіслало на адресу Відділу лист від 03.02.2025 про виконання рішення та додатки до нього. 
Листом Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило, що Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.
Матеріалами справи підтверджено, що дослідивши всі наявні у виконавчому провадженні документи, старшим державним виконавцем Відділу 25.06.2025 року прийнято постанову про накладення штрафу за невиконання рішення в розмірі 5100,00 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів. 
Не погодившись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке. 
Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема 
- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 цього Закону);
- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України. ( пункт 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону);
- виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. ( частина 1 статті 18 цього Закону);
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. ( пункт 1 частини 1 ст. 26 цього Закону);
- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. ( частина 1 статті 63 цього Закону);
- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. ( частина 2 ст. 63 цього Закону);
- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. ( частина 3 ст. 63 цього Закону);
- у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. ( частина 1 статті 75 цього Закону).
Аналізуючи вказані норми, суд зазначає, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
При цьому, законодавцем визначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).
Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.
Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.
Верховний Суд у постанові від 15.05.2020 по справі № 812/1813/18 зазначив, що умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Відтак, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Так, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24, яке набрало законної сили 05.11.2024, ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугою років у відповідності до пункту «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховано періоди роботи: з 01 вересня 1983 року по 06 грудня 1988 року на посаді фельдшера-лаборанта шкірно-венерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та з 07.12.1988 року по 15.01.1989 року на посаді фельдшера-лаборанта (0,5 ставки) і мед лаборанта (0,5 ставки) шкірновенерологічного відділення міської лікарні №7 Ленінського району м. Одеси та розглянуто заяву від 23.05.2023 року про призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «Е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2- р/2019, висновків постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24.
Суд звертає увагу, що виконавчим документом, який належав виконанню в межах виконавчого провадження № 76907817 на Головне управління ПФУ в Одеській області було покладено обов`язок зарахування до стажу ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за вислугу років відповідні періоди роботи. Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було зараховано вказані періоди до стажу роботи ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за вислугу років.
Таким чином, суд доходить висновку, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було виконано постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2024 по справі №420/5455/24 в частині зарахування періодів роботи до страхового стажу ОСОБА_1 , що надає право на призначення пенсії за вислугу років.
З наведених встановлених судом обстави, суд доходить висновку, що відповідачем помилково прийнято постанову про накладення штрафу від 25.06.2025 року ВП № 76907817.
А тому з урахуванням зазначеного, суд доходить висновку, щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ20987385, місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (код ЄДРПОУ 43315529, місцезнаходження: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська, 37) за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання вимог виконавчого листа,- задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) ВП № 76907817 від 25.06.2025 року про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко