Справа № 354/611/26
Провадження № 3/354/369/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
02 червня 2026 року м. Яремче

Суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області Ковалюк О.М., за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Бабаскіна К.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а :
14.04.2026 о 10:46 год в с. Поляниця, вул. Щівки, № 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки BMW 3161 державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується результатом огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест, тест номер 1221 проба позитивна, результат склав 1,52 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
27.05.2026 судом отримано клопотання адвоката Бабаскіна К.С. про закриття адміністративного провадження. Своє клопотання мотивує тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також зв`язку з істотним порушенням працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Єдиною підставою для висновку працівників поліції про нібито перебування водія у стані сп`яніння став результат огляду на приладі Drager Alcotest, однак сам по собі результат приладу Drager не може вважатися належним та допустимим доказом у справі, оскільки порядок проведення огляду був грубо порушений працівниками поліції.
Вказує, що працівники поліції взагалі не роз`яснили водію його право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не повідомили порядок проведення такого огляду та фактично запропонували лише один варіант — проходження тесту на місці за допомогою приладу Drager. Більше того, після отримання результату огляду працівники поліції не отримали чіткої та однозначної згоди особи із результатом тестування. Навпаки — із відеозаписів з нагрудних бодікамер вбачається, що водій прямо висловлював сумніви щодо результату огляду та повідомляв, що він «не зовсім згоден» із показниками приладу. За таких обставин у працівників поліції виник прямий обов`язок запропонувати особі пройти огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, що поліцейські не зробили. Натомість вони одразу перейшли до складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактично проігнорувавши незгоду водія із результатом огляду та не забезпечивши реалізацію його права на медичний огляд у закладі охорони здоров`я.
У матеріалах справи міститься направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, однак водію таке направлення фактично не вручалося, не оголошувалося та не пропонувалося для
реалізації. Сам водій такого направлення не бачив, а із відеозаписів не вбачається жодних дій працівників поліції, спрямованих на реальне забезпечення проходження медичного огляду. На відеозаписі працівник поліції прямо повідомляє водію, що «якщо ви не згодні із результатом — автоматично складається протокол за відмову». Така заява є юридично безграмотною та прямо суперечить чинному законодавству, оскільки незгода із результатом огляду на місці не є відмовою від проходження огляду. Отже, працівники поліції фактично ввели особу в оману щодо її процесуальних прав та порядку проходження огляду. Не менш показовою є фраза поліцейського про те, що водій «може звернутися до медика після оформлення». Сам протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, що особа погодилася із результатом огляду на стан сп`яніння.
У зв?язку із вищенаведеним просить закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 – адвокат Бабаскін К.С., який брав участь в режимі відеоконференції, підтримав подане ним клопотання від 27.05.2026 з мотивів, зазначених у них. Вважає, що результати драгера є недійсними. Просив суд закрити провадження у справі.
Дослідивши безпосередньо в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши захисника, оглянувши у судовому засіданні долучені до матеріалів справи відеозаписи на носії DVD-R диску, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Виходячи зі змісту положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 640554 від 14.04.2026 обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підтверджуються:

- результатом тесту Alcotest 7510 ARLM-0288, результат огляду – проба позитивна 1,52 проміле (тест № 1221 від 14.04.2026), з результатами тесту ОСОБА_1 погодився, про що свідчить його підпис на чеку (а.с. 2);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водія ОСОБА_1 , який був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, результат огляду позитивний ? 1,52 проміле, в якому ОСОБА_1 поставив особистий підпис (а.с. 3);
- направленням на медичний огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 до КНП «ПОКЦПЗ ФОР» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.04.2026 (а.с. 4);
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14.04.2026, в яких вказав, що він знаходився на робочому місці, а саме: Паркінг № 2. Він побачив, як транспортний засіб BMW чорного кольору, під час паркування, зачепив колону своєю правою частиною, яка має номер 18. Після чого водій BMW перепаркувався на інше місце під номером 66. Підійшовши до транспортного засобу, з водійського місця вийшов водій, під час спілкування з яким, він почув запах алкоголю. Причину вчинення ДТП водій чітко пояснити не зміг (а.с. 5);
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 14.04.2026, в яких він вказав, що під час паркування з необережності здійснив наїзд на колону, далі здійснив паркування на інше місце, після чого до нього підійшов працівник паркінгу та викликав поліцію (а.с. 6);
- рапортом інспектора взводу 2 роти ТОР ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Мороза Івана від 14.04.2026, в яких він доповідає, що автомобіль BMW під керуванням водія ОСОБА_1 здійснив наїзд на колону. У ході спілкування у останнього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці за допомогою газоаналізатора драгер, проба позитивна – 1,52 проміле. ОСОБА_1 з результатом згоден. На водія складено протокол за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 7);
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 640538 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 8);
- фотоматеріалами з місця ДТП (а.с. 11-14);
- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, де зазначено, що газоаналізатор «Alcotest7510» заводський номер ARLM-0288 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 15).
Вказаний вище протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженими на те особами із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та підписано уповноваженою особою, а також містить відомості про ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу, про отримання його копії та підтвердження правильності внесених даних щодо нього у ньому.
Дослідивши відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції, які містяться на DVD-R дисках в матеріалах справи, судом встановлено, що 14.04.2026 працівники поліції внаслідок спілкування з ОСОБА_1 , виявили в нього ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідно до законодавства України, в межах своєї компетенції та виконуючи свої професійні обов`язки у відповідності до Закону України «Про Національну поліцію», працівник поліції об 11:36 год запропонував водію пройти огляд щодо визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та повідомлено, що у разі відмови буде складено протокол. На питання працівника поліції «Ви ж проходите огляд, я правильно розумію?», ОСОБА_1 відповів «Не відмовляюся». Далі на відео о 11:38 год зафіксовано процедуру проходження огляду ОСОБА_1 , запропоновано обрати трубку та перевірити герметизацію упаковки, що ОСОБА_1 і зробив. Огляд здійснювався за допомогою приладу Drager Alcotest 7510, результат якого позитивний - 1,52 проміле. На питання чи погоджується з результатом, ОСОБА_1 сказав: «не совсєм» та додав, що вчора випивали, але не сьогодні. Об 11:43 год поліцейський зауважує, що водій рано сів за кермо, враховуючи, що вчора вживав алкоголь, на що ОСОБА_1 відповідає: «Ну да!», тобто погоджується. Роздруківку квитанції Драгера водій підписує об 11:54 год без зауважень. О 13:31 год працівники поліції вручають копію протоколу за ст. 124 КУпАП та протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , в яких він розписується та отримує копії.
Тобто поведінка водія свідчить про те, що він здивований показниками Драгера, але не заперечує факту вживання алкоголю та визнає, що він зарано сів за кермо, тобто перебував ще в стані алкогольного спяніння. Тому твердження захисника про те, що ОСОБА_3 не погодився з результатами огляду з допомогою приладу Драгер спростовується особистим підписом ОСОБА_1 на чеку Драгера, і суд розцінює такі дії як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.
Також судом встановлено, що згідно з інформацією від 21.04.2026 ОСОБА_1 отримав посвідчення водія українське НОМЕР_3 , терміном дії з 28.05.2024 по 28.05.2026 (а.с. 9), що підтверджується довідкою інспектора відділу АП старшого лейтенанта ОСОБА_4 (а.с. 10).
Твердження представника ОСОБА_1 про недоліки процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на думку судді є слушним, однак вони не впливають на висновок суду.
Суддя звертає увагу, що порушення, які висуваються особі, у цій справі, розцінюються, як кримінальні, а тому підлягають розгляду з урахуванням процедури, визначеної національним законодавством для кримінальних правопорушень, а постановою від 15.02.2018 в справі № 357/14462/14-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду указав, що не ґрунтується на вимогах процесуального закону ситуація, при якій підставою для визнання доказів недопустимими виступає якість змісту документів та те, що у постанові від 08.10.2019 у справі № 639/8329/14-к Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду визначив, що підставою для визнання доказів недопустимими є не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних. … суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим, але ці обставини у даній справі судом не установлені.
У постанові від 06.07.2021 у справі № 720/49/19 ВС зауважив, що за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.
Повертаючись до обставин цієї справи, суддя зауважує, що вважає такий підхід правильним, оскільки він ґрунтується на розумінні, що для прийняття рішення у справі суд має отримати якомога більшу інформацію щодо фактичних обставин, важливих для вирішення справи, забезпечивши сторонам можливість у змагальній процедурі перевірити та заперечити цю інформацію. Виключення доказів, які можуть мати стосунок до важливих фактів справи, є крайнім заходом, який має застосовуватися у разі, якщо іншими засобами неможливо усунути фактори, які перешкоджають забезпеченню справедливого судового розгляду.
Безумовно, істотне порушення фундаментальних справ і свобод особи не може бути терпимим у правосудді, і суди мають протистояти таким порушенням для того, щоб органи правопорядку не перетворили такі методи у звичайну практику.
Водночас порушення тих чи інших численних формальностей, які регулюють порядок чи окремих процесуальних дій і які жодним чином не зачіпають права і свободи особи, мають оцінюватися виходячи з балансу конкуруючих інтересів: потреби суспільства у розкритті правопорушення і покаранні винуватця та важливості тих формальностей для забезпечення справедливості розгляду справи в цілому.
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 вчиненні вказаного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є такими, що доповнюють один одного, повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, та зібрані в порядку, встановленому законом і не викликають у суду сумнівів.
З огляду на викладене суддя зазначає, що інші недоліки зазначені адвокатом Бабаскіним К.С. не є суттєвими та не підтверджують відсутність події та складу адміністративного правопорушення, а також не є підставами для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. 
Враховуючи викладене суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Бабаскіна К.С. про закриття провадження, оскільки матеріали справи містять письмові докази та відеозаписи, на яких зафіксовано у повному обсязі всі обставини, які відображені у протоколі та відбувались під час складання адміністративних матеріалів щодо ОСОБА_1 , й дають суду підстави для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, оцінивши всі докази по справі, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковано за частиною 1 статті 130 КУпАП, а його вина доведена поза розумним сумнівом, оскільки в діях ОСОБА_1 є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, а також того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 складає 665,60 грн.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 34-35, 40-1, ч.1 ст. 130, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
п о с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, й накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Реквізити для сплати штрафу: р/р UA148999980313070149000009001, код класифікації доходів 21081300 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Отримувач: ГУК в Івано-Франківській обл./Ів.-Фран./21081300 Код отримувача ЄДРПОУ 37951998.
Стягувач: Яремчанський міський суд Івано-Франківської області, адреса місцезнаходження: вул. Довбуша, 32, м.Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код юридичної особи 05431236.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Реквізити для зарахування судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Стягувач: Державна судова адміністрація України, адреса місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи 26255795.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя: Оксана КОВАЛЮК