Справа № 462/973/26 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М. 
Провадження № 33/811/706/26 Доповідач в 2-й інстанції: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 квітня 2026 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього штраф у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 23.01.2026 о 20.56 год у м.Львові на вул.Ряшівська-Городоцька, керуючи тролейбусом «Електрон» бортовий номер НОМЕР_1 , під час руху заднім ходом не переконався у безпеці маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mercedes Benz Atego» номерний знак НОМЕР_2 , у результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 10.9 ПДР України.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 квітня 2026 року, закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова підлягає скасуванню.
Зазначає, що розгляд справи здійснювався майже три місяці.
В протоколі зазначено, що 23.01.2026 о 20:56 год. він керував тролейбусом №164 і рухався заднім ходом та скоїв наїзд на вантажний автомобіль номерний знак НОМЕР_3 , що не відповідає дійсності.
Згідно з даними автоматизованої системи контролю за рухом тролейбусів, 23.01.2026 о 20:54 год. по 20:58 год. тролейбус №164 стояв на розвороті вул. Ряшівської в сторону центру м. Львова. В цей час вантажний автомобіль д.н. НОМЕР_2 стояв на вул. Ряшівській при повороті з вул. Городоцької до центру. 
Згідно з актом огляду тролейбуса №164 пошкоджень не виявлено.
При розгляді справи було порушено вимоги статті 38 КУПАП.
Наголошує, що в його діях відсутній склад правопорушення, тому справа підлягає закриттю.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 582129 від 03.02.2026, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортного засобу «Mercedes Benz Atego» номерний знак НОМЕР_2 , схемою дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобіля «Mercedes Benz Atego» номерний знак НОМЕР_2 після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортного засобу отриманих унаслідок ДТП (а.с. 2); поясненнями водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відеозаписом ДТП на якому зафіксовано рух тролейбуса маршрут №30 заднім ходом та момент зіткнення із припаркованим автомобілем, копією фото трекера GPS відповідно до якого на час ДТП на місці пригоди був лише один тролейбус.
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог ПДР, які призвели до даної ДТП.
Відповідно до п. 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 під час руху заднім ходом не переконався у безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Mercedes Benz Atego», номерний знак НОМЕР_2 .
Суд апеляційної інстанції враховує письмові пояснення долучені до матеріалів справи, відеозапис з камер спостереження, щодо обставин ДТП та надає їм віри, оскільки такі узгоджуються із схемою ДТП та пошкодженнями, які отримали транспортні засоби внаслідок ДТП.
Постановляючи оскаржену постанову, суддею першої інстанції, також враховано обставини ДТП, схему місця дорожньо-транспортної пригоди, письмові пояснення та пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , який визнав свою вину, відеозаписом з місця ДТП, і саме із врахуванням та оцінкою таких доказів суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.
Щодо доводів ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ст. 124 КУпАП поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Згідно п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Як зазначено у протоколі серії ЕПР1 №582129, датою вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, вказано 23 січня 2026 року і трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення фактично закінчився б 23 квітня 2026 року, судове рішення суддею суду першої інстанції у даній справі постановлено 20 квітня 2026 року, тобто, адміністративне стягнення було накладено на останнього в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 20 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП залишити без змін, його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя    Урдюк Т.М.