Справа № 309/1683/26
Провадження № 2-а/309/19/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді: Піцура Я.Я.,
з участю секретаря судових засідань: Бондаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №246478 від 02 березня 2026 року та провадження у справі закрити; стягнути на його користь понесені ним судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою його притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 202 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 850 грн. Вважає що постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а справа закриттю. Так, усупереч приписів ст.. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складався. Матеріали справи складаються лише з постанови та не містять жодних доказів вчинення правопорушення. Також порушено приписи ст.. 277-2 КУпАП, зокрема постанова винесена у той же день коли позивача було затримано. У постанові указано невірний час затримання 12:40 год, оскільки він прибув на залізничну станцію м.Хуст о 09 год. 
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Запропоновано відповідачу надати відзив у строк до 13.05.2026.
12 травня 2026 року через систему «Електронний суд» на адресу суду надійшов відзив представника відповідача Русин І.М., у відповідності до якого просить в задоволенні позову відмовити. Вказує, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог закону. 02.03.2026 о 12:40 год було затримано гр.. ОСОБА_1 , який перебував у контрольованому прикордонному районі без військово-облікових документів.. У відповідності до ст.ст. 260, 263 КУпАП його уїло затримано та доставлено до відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». На ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне затримання, були роз`яснені йому права, такий від послуг адвоката відмовився, від повідомлення про факт свого затримання близьких родичів також відмовився. Також було проведено огляд, складено протокол огляду та протокол про адміністративне правопорушення. Від підписання усіх протоколів ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Після чого о 15:40 у присутності ОСОБА_1 було винесене постанову за ч.1 ст. 202 КУпАП. Зміст постанови було доведено до його відома. При складанні всіх документів посадові особи відповідача діяли у повній відповідності до приписів законодавства. 
В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позову. До якого долучено додаткові пояснення. Вказує. Що документи складені та підписані зацікавленими особами. Між документами з даної справи, та справ за ст.. 185-10 та ст.. 204-1 КУпАП є розбіжності. Його несвоєчасно повідомили про розгляд. Відомості про відмову від захисника та повідомлення родичів є неправдиві. Адміністративне затримання буле неправомірним. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за допомогою системи «Електронний суд».
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 268 КАС України, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення у відсутності учасників справ.
Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 02 березня 2026 року постановою про накладення адміністративного стягнення №246478 ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.202 КУпАП.
З оскаржуваної постанови вбачається, що 02 березня 2026 року о 12 годині 40 хвилин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» у складі ГМО спільно з прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» в межах контрольованого прикордонного району на з/с н.п Хуст (територія Хустської територіальної громади Хустського району Закарпатської області) на напрямку 169 прикордонного знаку було виявлено та затримано громадянина України ОСОБА_1 , який порушив прикордонний режим, а саме перебував та пересувався в контрольованому прикордонному без військово-облікових документів, чим порушив п.8 «Положення про прикордонний режим» затвердженого Постановою КМУ від 27 липня 1998 року №1147.
Частина друга статті 19Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частина перша ст. 202 КУпАП передбачає відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду.
Відповідно до п. 8 «Положення про прикордонний режим», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147 в редакції постанови №1292 від 7 грудня 2023 року; із змінами, внесеними згідно з постановою №894 від 6 серпня 2024 року (надалі - Положення №1147) громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі)..
Відповідно до ч. 1 і 4 ст. 22 Закону України «Про державний кордон України», п. 2 Положення №1147 з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Так, контрольовані прикордонні райони встановлюються, як правило, в межах території району, міста, селища, сільради, прилеглої до державного кордону України або до узбережжя моря, що охороняється органами Державної прикордонної служби України. До контрольованого прикордонного району включаються також територіальне море України, внутрішні води України і частина вод прикордонних річок, озер та інших водойм України і розташовані в цих водах острови.
Пунктом 5 Положення №1147 передбачено, що контроль за додержанням прикордонного режиму у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі здійснює Державна прикордонна служба у взаємодії з органами Національної поліції. Особи, зазначені у п.п. 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами (п.10 Положення).
Разом з відзивом відповідачем військовою частиною НОМЕР_1 надано копію матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 202 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
З протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №339065 від 02 березня 2026 року та протоколу про адміністративне затримання від 02 березня 2026 року, складених відносно позивача вбачається, що такі містять аналогічну інформацію щодо суті правопорушення та запис про відмову позивача від послуг захисника, а також запис про відмову позивача від підпису у протоколах в присутності двох понятих.
Згідно протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 02.03.2026 під час огляду ОСОБА_1 речі та документи не вилучалися. Даний протокол також містить запис про відмову позивача від підпису у протоколах в присутності двох понятих.
Долучено також схему щодо виникнення обстановки напроти 169 п.з. н.п. Ракош Хустського району, з відображенням місця затримання. 
У рапорті начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_2 указано, що на АДРЕСА_1 було на напрямку 169 прикордонного знаку, біля 12:40 год 02.03.2026 було виявлено ат затримано гр. ОСОБА_1 , який здійснив спробу незаконного перетину державного кордону, здійснив злісну непокору та чинив супротив законним вимогам військовослужбовця ДПСУ, а саме: неодноразово повторювані законні вимоги військовослужбовця ДПСУ надати документи, що посвідчують особу відкрито відмовився та намагався вдатися до втечі з місця затримання, та порушив правила прикордонного режиму, а саме перебував та пересувався в контрольованому прикордонному районі без військово-облікових документів. У подальшому на ОСОБА_1 було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 204-1, ч.1 ст. 185-10 та ч.1 ст. 202 КУпАП.
При цьому з долучених до позовної заяви матеріалів убачається, що постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 30.03.2026 (справа № 309/963/26) адміністративну справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 204-1 КУпАП закрито за відсутності подій та складу правопорушення, а постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 02.04.2026 (справа № 309/1015/26) адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 185-10 КУпАП закрито за відсутності складу правопорушення.
Крім того, вказані протоколи підтверджують факт перебування позивача в прикордонній смузі та такі не містять пояснень позивача по суті пред`явлених звинувачень у вчиненні адміністративного правопорушення, та заперечень щодо вчинення такого.
Відповідно до абзаців 1-2 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити:
найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;
дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;
опис обставин, установлених під час розгляду справи;
зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;
прийняте у справі рішення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в постанові опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
При цьому під формулюванням порушення (суть) розуміється короткий виклад тексту диспозиції правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула звинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого діяння, а юридичне формулювання (формула та формулювання) - це правова модель діяння, вказівка на правові норми, порушення яких інкримінується особі.
У той же час, підставами застосування норми закону є скоєння діяння, фактичні обставини якого й зумовлюють її вибір. При цьому фактичні обставини повинні бути відображені чітко та повністю підтверджуватися доказами.
Адже, юридичну визначеність необхідно розуміти через такі її складові, як-то: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права. Кожна особа відповідно до конкретних обставин має орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних правових наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права.
Щодо наданих відповідачем доказів, то суд констатує, що крім протоколів (які самі по собі не можуть слугувати достатніми доказами на підтвердження вини особи), відповідачем долучено зазначений вище рапорт начальника групи моніторингу обстановки відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип В) ОСОБА_3 . Водночас суд звертає увагу, що указана посадова особа ОСОБА_4 складав та підписував усі протоколи та оскаржувану постанову, а отже зацікавленою особою, і до такого доказу слід ставитися критично. Окрім того у рапорті відображена інформація про спробу незаконного перетину державного кордону ОСОБА_1 та вчинення ним злісної непокори, що прямо спростовується постановами суду від 30.03.2026 та 02.04.2026. Указане безперечно ставить під сумів усю інформацію відображену у рапорті, а том суд не може брати його до уваги як доказ вини ОСОБА_1 . 
Щодо долученої до відзиву схеми, то суд звертає увагу, що на даній схемі відображено, що затримання ОСОБА_1 мало місце біля н.п. Ракош, також на схемі найближчим населеним пунктом зазначено Велятино. Водночас згідно протоколу затримання, ОСОБА_1 було затримано на залізничній станції н.п Хуст, що не узгоджується з такою схемою, на якій м.Хуст узагалі не відображено. Отже є обґрунтовані сумніви щодо місця затримання ОСОБА_1 .
Також заслуговує на увагу послання позивача на те, що на залізничний вокзал м.Хуст він прибув біля 09 год, що узгоджується з долученою копією квитка на поїзд №013, на ім`я ОСОБА_5 , від станції Київ до станції Хуст, дата прибуття 02.03.2026 08:59. Натомість у протоколах та постанові указано час затримання ОСОБА_1 12:40 год. Це у свою чергу ставить під обґрунтований сумнів щодо зазначення правильності часу вчинення правопорушення у постанові.
Узагальнюючи наведене, суд вважає, що зазначені вище недоліки та неузгодженості, не свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП «поза розумним сумнівом».
Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір в розмірі 605,60 гривень і такий підлягає відшкодуванню позивачу. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,- 
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі – задовольнити.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №246478 від 02 березня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 202 КУпАП.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 202 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплачений судовий збір в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн. 48 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2026 року. 

Суддя Хустського 
районного суду:  Піцур Я.Я.