Справа № 465/3580/25 
Провадження 2/465/650/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
08.06.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Рудакова Д.І.,
за участю секретаря судового засідання Стефанишина О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги.
Позов мотивує тим, що ОСОБА_1 володіє на праві власності квартира за адресою АДРЕСА_1 . Також за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Споживачі не від`єднані від мереж теплопостачання та отримують послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» від загальнобудинкової системи опалення. Договірні відносини між позивачем та відповідачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання, текст якого розміщений 30.10.2021 року на веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго». Відповідно до умов договору ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язане надавати послугу з постачання теплової енергії в гарячій воді до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а споживачі її отримувати і оплачувати за встановленими тарифами на умовах та в терміни, передбачені договором, своєчасно та в повному обсязі. Споживач свої зобов`язання по оплаті гарячої води не виконали та станом на день подання позовної заяви до суду заборгованість за період з 01.10.2023 року по 31.03.2025 року складає 181 362,55 грн. 
Вказує, що рахунки на оплату спожитої гарячої води відповідачам надсилались щомісяця за її останнім відомим місцем реєстрації. Дана квартира знаходиться в будинку, котрий приєднаний до мереж ЛМКП «Львівтеплоенерго» і є на балансі ЛКП «Південне». Житловий будинок за аресою: АДРЕСА_2 а обладнаний вузлом обліку гарячої води, а оскільки споживачі не повідомили позивача про наявність чи відсутність у неї індивідуального приладу обліку, що пройшов чергову повірку та не поставили його на облік у позивача та не подавала його показів, при здійсненні нарахувань за спожиті послуги беруться до уваги показники загальнобудинокового вузла обліку гарячого водопостачення. 
Також, зазначає, що нарахування за спожиті послуги розпочались з 2022 року після встановлення вузлу обліку на гаряче водопостачення, що підтверджується актом №1044 від 22.09.2022 року про встановлення вузла обліку ГВП.
Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з постачання теплової енергії за період з 01.10.2023 року по 31.03.2025 року у розмірі 181 362,55 грн., інфляційні втрати 10 921,73 грн., 3% річних 2 274,88 грн., пеня 4 325,00 грн. та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, фактично посилався на ті ж обставини які викладені у позовній заяві.
Відповідачі в судові засідання, повторно, не з`явилися, хоча й належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення таких. Відповідачі відзиву на позовну заяву, а також будь-яких інших клопотань до суду не подали.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є власником квартири та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №14 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 07.02.2025 року.
Відповідно до ст.13 Конституції України, власність зобов`язує.
Статтями 319 та 322 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 20, 21 Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право сторін.
Сам факт відсутності укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати житлово-комунальні послуги, а лише позбавляє його можливості скористатися в повному обсязі наданими йому правами, передбаченими Законом «Про захист прав споживачів», на отримання послуг вчасно та відповідної якості згідно з умовами укладеного договору.
Тобто, між відповідачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» виникли та існують фактичні договірні відносини по наданню житлово-комунальних послуг, і вони, згідно до ст.ст.20, 21 вказаного Закону, набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця.
Згідно Акту №1044 від 22.09.2022 року у житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , встановлено обладання для обліку витрат гарячої води.
Окрім цього, згідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/08619 від 16.09.2022 року, чинне до 16.09.2026 року, лічильник води відповідає вимогам засобу вимірювальної техніки.
Також, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/08207 від 05.09.2022 року, чинне до 05.09.2026 року, лічильник води відповідає вимогам засобу вимірювальної техніки.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ч.1 ст. 530 ЦК України).
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за послугу з постачання гарячої води до квартири за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2023 року по 31.03.2025 року складає 181 362,55 грн., інфляційні втрати 10 921,73 грн., 3% річних 2 274,88 грн., пеня 4 325,00 грн.
Згідно зі ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17).
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", в Україні введено воєнний стан із 05:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг", яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" викладено у новій редакції, в якій містяться положення про те, що основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в не повному обсязі стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.
Приймаючи до уваги, що відповідачами, не було жодним чином доведено що у них відсутній борг перед позивачем, при цьому, позивачем на підтвердження своїх вимог надано відповідні докази, які відповідачами також не спростовано, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.
Враховуючи наведене та на підставі ст. ст. 12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання гарячої води в розмірі 181 362 (ссто вісімдесят одна тисяча триста шістдесят два) гривень 55 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 921 (десять тисяч дев`ятсот двадцять один) гривень 73 коп., 3% річних в розмірі 2 274 (дві тисячі двісті сімдесят чотири) гривні 88 коп., пеня в розмірі 4 325 (чотири тисячі триста двадцять п`ять) гривень 00 коп., а всього 198 884 (сто дев`яносто вісім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) гривень 16 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 009 (одна тисяча дев`ять) грн. 34 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 009 (одна тисяча дев`ять) грн. 34 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» судовий збір у розмірі 1 009 (одна тисяча дев`ять) грн. 34 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго", код ЄДРПОУ 05506460, адреса: м.Львів, вул.Д.Апостола, буд.1.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя           Д.І. Рудаков