РІШЕННЯ
Іменем України

11 травня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/199/26  	
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод",
вул. Садова, 6, с. Шибиринівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15515,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР",
вул. Шевченка, 21-3, м. Ніжин, Ніжинський район, Чернігівська область 16600; 

предмет спору про стягнення 25 833,09 грн та розірвання договору оренди земельної ділянки 

без повідомлення (виклику) сторін

09.03.2026, Товариством з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод", поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" про:
- стягнення заборгованості 25 833,09 грн, з них 23 242,46 грн основного боргу з орендної плати за період 2023 - 2025 років; 1899,02 грн інфляційних нарахувань за період з березня 2023 по січень 2026 років та 691,61 грн 3% річних за період з 01.03.2023 по 11.02.2026, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);
- розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР", щодо земельної ділянки загальною площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, розташованої на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2161799674233; 
- повернення з орендного користування земельної ділянки загальною площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, розташованої на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2161799674233. 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки в частині своєчасної оплати орендної плати.
Суд, ухвалою від 11.03.2026, прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін; установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 - 167, 178, 184, 251 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідач, в установлений судом строк, правом на подачу відзиву на позов не скористався, проти задоволення позову не заперечив.
Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до електронного кабінету відповідача в підсистемі Електронний суд 11.03.2026, про що судом сформовано довідку про доставку електронного листа.
За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Будь-яких заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України). 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.
Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:
За статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Згідно з частиною 1 статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до частини 1 статті 202 та частини 1 статті 205 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлене законом.
15.09.2021, між ТОВ «Бобровицький хлібозавод» (позивач, орендодавець) та ТОВ «Резерв-ВР» (відповідач, орендар) укладений договір земельної ділянки б/н, за умовами якого (пункти 1, 2, 14) орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного селянського господарства, що знаходиться на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області. 
В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, у тому числі сільськогосподарські угіддя, сіножаті 2,00 га; підстава права власності - договір купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2020, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В., зареєстрований в Реєстрі за № 1449.
Мета використання: земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного селянського господарства.
Сторони, виходячи зі змісту пунктів 8, 8.1, 10 Договору, погодили: орендна плата вноситься орендарем виключно в грошовій формі в розмірі за рік (з ПДВ) і становить 7200,00 грн, з них сума ПДВ 1200 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням коефіцієнтів індексації, що визначається відповідно до статті 289 Податкового кодексу України. 
При цьому, в п. 9 договору сторони встановили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.
Орендна плата вноситься орендарем не пізніше 28 лютого наступного року, за який вноситься орендна плата. Орендна плата справляється також у випадках, якщо орендар тимчасово не використовує земельну ділянку відповідно до умов договору.
За п. 7 договір укладено строком на 7 років; після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на такий самий строк і на таких самих умовах згідно з чинним законодавством.
Договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (п. 47).
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (сформований станом на 12.10.2021 за № 279185263), 08.10.2021, зареєстроване право оренди ТОВ «Резерв-ВР» на земельну ділянку площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140; орендодавець ТОВ «Бобровицький хлібозавод»; підстава вчинення реєстраційних дій: договір оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н, строк оренди 7 років (по 15.09.2028); номер запису про інше речове право: 44428588.
За п. 19 договору об`єкт оренди передається за актом приймання-передачі земельної ділянки орендодавцем орендарю, після здійснення орендарем державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
Сторонами, 12.10.2021, у двосторонньому порядку підписаний акт приймання-передачі земельної ділянки до договору оренди від 15.09.2021 б/н, за яким ТОВ «Бобровицький хлібозавод» передав, а ТОВ «Резерв-РВ» прийняв у строкове оплатне користування земельну ділянку площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, зокрема, сільськогосподарські угіддя, сіножаті 2,00 га.
Відносини, пов`язані з орендою землі врегульовані положеннями Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ЦК України, законом України "Про оренду землі" та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
За змістом статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
За статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 
Положеннями статей 24, 25 Закону України «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати, що кореспондується з обов`язком орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
За частинами 2, 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
За доводами позивача, починаючи з 2023 року, в порушення умов договору, відповідач плату за орендовану земельну ділянку не сплачує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 23 242,46 грн, зокрема: за 2023 рік - 7200,00 грн; за 2024 рік - 7567,20 грн (з урахуванням її індексації за 2023 рік); за 2025 рік - 8475,26 грн (з урахуванням її індексації за 2023, 2024 роки).
Невиконанням відповідачем договірних зобов`язань по сплаті орендної плати в указаному періоді стало підставою для звернення позивача до суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача боргу зі сплати орендної плати.
Відповідач проти заявлених вимог не заперечив, наявність у нього заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н не спростував, будь-яких доказів на підтвердження погашення указаної суми на момент ухвалення рішення в справі до суду не надав.
Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача простроченої заборгованості по сплаті орендної плати за користування спірною ділянкою в період з 2023 по 2025 роки в загальному розмірі 21 600,00 грн, відтак позов у цій частині вимог є обґрунтованим та підлягає задоволенню
Суд відмовив у частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 1642,46 грн, збільшеної за рахунок індексації її розміру за попередні роки, позаяк сторони в п. 9 договору встановили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції. 
Водночас, посилання позивача на статтю 289 Податкового кодексу України судом відхилено, оскільки даною нормою визначено порядок індексації нормативно-грошової оцінки земель як базис для визначення розміру податку на землю та орендної плати, натомість сторони в договорі (п. 8.) установили розмір орендної плати в фіксованому розмірі, без зазначення відомостей про нормативно-грошову оцінку ділянки, що надається в оренду.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом (частина 2 статті 612 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата 3% річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, зокрема, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.
Виходячи з погоджених сторонами умов у п. 10 договору, за відповідачем з 29.02.2024 обліковується прострочена заборгованість зі сплати орендної плати в розмірі 7 200,00 грн, з 01.03.2025 - у розмірі 14 400,00 грн та з 03.03.2026 (з урахуванням правил обчислення перебігу граничних строків, визначених частиною 5 статті 254 ЦК України) - у розмірі 21 600,00 грн.
Суд здійснив перерахунок похідних вимог виходячи з заявленого позивачем періоду стягнення, дійшов висновку про задоволення позову в частині вимог про стягнення інфляційних втрат у межах заявленого розміру 1899,02 грн за період з березня 2024 по січень 2026 років та в частині вимог про стягнення 3% річних у розмірі 627,98 грн за період з 29.02.2024 по 11.02.2026.
Позов у частині вимог про стягнення 3% річних у розмірі 63,63 грн у спірному періоді задоволенню не підлягає, за безпідставністю.
З огляду на систематичне невиконання відповідачем договірних зобов`язань по своєчасній сплаті орендних платежів за користування земельною ділянкою, що призвело до неотримання позивачем упродовж 2023 - 2025 років доходу в вигляді орендної плати, за висновком суду, наявні достатні правові підстави, в силу вимог статті 651 ЦК України, статей 25, 32, 34 Закону України "Про оренду землі" та пункту "д" частини 1 статті 141 ЗК України для розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку та повернення з орендного користування цієї ділянки власнику.
За частиною 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» на орендаря покладено обов`язок своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.
За частинами 3 та 4 статті 31 цього Закону договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. 
Частиною 1 статті 32 даного Закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим за частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. 
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини 2 статті 651 цього Кодексу.
Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 частини 1 статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідна правова позиція була викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17. 
Систематичне невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про дострокове розірвання договору оренди землі, та, як наслідок, повернення орендованої земельної ділянки.
Матеріалами справи підтверджується факт систематичної несплати відповідачем орендної плати за користування спірною ділянкою впродовж 2023 - 2025 років, як наслідок, позивач недоотримав кошти в розмірі 21 600,00 грн.
Оскільки законодавець визначає однією із істотних умов договору оренди землі орендну плату, то основний інтерес особи, яка передає майно в оренду, полягає в своєчасному отриманні орендної плати за таким договором. Порушення цього інтересу має наслідком завдання шкоди, через що сторона (орендодавець) значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору оренди земельної ділянки.
Факт систематичного порушення договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду в постановах від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, від 20.06.2019 у справі № 383/708/16-ц, від 17.04.2019 у справі № 922/1714/18, від 10.01.2019 у справі № 904/3953/17, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19, від 08.04.2020 у справі № 904/23/18 у подібних правовідносинах, що є обов`язковими для врахування судом першої інстанції, в силу частини 4 статті 236 ГПК України.
Як погоджено сторонами в п. 40.2 договір оренди земельної ділянки може бути достроково розірвано, за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін, в разі невиконання іншою стороною обов`язків передбачених законом та умовами договору.
Після припинення дії цього договору орендар повертає орендодавцю об`єкт оренди в стані не гіршому порівняно з тим, у якому орендар одержав земельну ділянку в оренду (п. 20 договору оренди).
З огляду на викладене та враховуючи положення статей 31, 32 Закону України "Про оренду землі", підпункту д) частини 1 статті 141 ЗК України, статті 651 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н, з огляду на доведення факту систематичного невиконання відповідачем істотної умови цього договору щодо внесення орендної плати за користування земельними ділянками, що призвело до позбавлення значною мірою позивача того, на що він розраховував при укладенні цього договору.
Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що в разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.
Таким чином, у разі припинення договору оренди землі, зокрема, шляхом його розірвання в судовому порядку орендар зобов`язаний повернути спірну земельну ділянку орендодавцю, ТОВ «Бобровицький хлібозавод».
Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.
За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. 
Обов`язок доказування і подання доказів установлено статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.
За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи, що належними та допустимими доказами (наявними в матеріалах справи) підтверджується порушення відповідачем істотних умов договору оренди землі, в частині систематичного внесення орендної плати, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 21 600,00 грн за 2023 - 2025 роки, інфляційних втрат у сумі 1899,02 грн за період з березня 2024 по січень 2026 років, 3% річних у сумі 627,98 грн за період з 29.02.2024 по 11.02.2026; розірвання договору оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н та повернення спірної ділянки з орендного користування власнику.
При ухваленні рішення в даній справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, судові витрати по сплаті судового збору, що були понесені при зверненні позивачем до суду (платіжна інструкція від 06.03.2026 № 120), мають бути відшкодовані за рахунок відповідача в сумі 6436,21 грн, пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, частиною 2 статті 178, статтями 233, 236, 238, 241, 247 - 252 ГПК України, господарський суд 

У Х В А Л И В :
1. Задовольнити частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод" (код ЄДРПОУ 35052398) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код ЄДРПОУ 39840658) про стягнення 25 833,09 грн, розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення цієї ділянки з орендного користування.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код ЄДРПОУ 39840658; вул. Шевченка, 21-3, м. Ніжин, Ніжинський район, Чернігівська область, 16600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод" (код ЄДРПОУ 35052398; вул. Садова, 6, с. Шибиринівка, Чернігівський район, Чернігівська область, 15515) заборгованість з орендної плати в розмірі 21 600 грн, інфляційні втрати в розмірі 1899,02 грн, 3% річних у розмірі 627,98 грн та судовий збір у розмірі 6436,21 грн.
3. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 15.09.2021 б/н, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод" (код ЄДРПОУ 35052398) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код ЄДРПОУ 39840658) щодо земельної ділянки площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, розташованої на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.
4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Резерв-ВР" (код ЄДРПОУ 39840658) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Бобровицький хлібозавод" (код ЄДРПОУ 35052398) земельну ділянку площею 2,00 га, за кадастровим номером 7423383200:06:001:0140, розташовану на території Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2161799674233.
5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.
6. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду, в порядку визначеному статтею 257 ГПК України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/. 

Суддя Романенко А.В.