Справа № 357/6510/26
3/357/2413/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.05.2026 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Оксана Вознюк розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Київській області відносно
ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

У С Т А Н О В И Л А:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 20.04.2026 надійшов адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 184 розглядаються у п`ятнадцятиденний строк.
Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Громадянка ОСОБА_1 з`явилася до суду. В судовому засіданні встановлено особу, що притягається до адміністративної відповідальності та роз`яснено права та обов`язки.

Дослідивши адміністративний матеріал, заслухавши пояснення, суддя встановила наступне.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, 30.03.2026 о 12 год 43 хв гр. ОСОБА_1 не належним чином виконувала свої батьківські обов`язки, внаслідок чого її неповнолітній син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був доставлений до КОДЛ №2 в м. Біла Церква в зв`язку з критичним підвищенням рівня цукру (протокол серії ВАД №969385 від 06.04.2026).
До матеріалів справи долучено рапорт ЧЧ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області від 30.03.2026, де зазначено, що прибувши на виклик до КОДЛ №2, куди було госпіталізовано дитину ОСОБА_2 було виявлено його матір гр. ОСОБА_1 , яка повідомила, що її син перебуваючи в школі поскаржився на погане самопочуття, після чого був направлений на огляд до сімейного лікаря. Прибувши до сімейного лікаря, під час огляду було встановлено високий рівень цукру в крові дитини, тому сімейним лікарем було прийнято рішення викликати бригаду ШМД. Зі слів сімейного лікаря остання неодноразово направляла ОСОБА_2 на обстеження та лікування до різних медичних установ, у зв`язку з погіршенням самопочуття останнього, оскільки має інвалідність у зв`язку з цукровим діабетом І типу та потребує постійного нагляду, однак його матір на постійній основі ухиляється від візитів до лікаря.
У своїх письмових поясненнях від 30.03.2026 гр. ОСОБА_1 зазначила, що їй подзвонили з Чупирянської ЗОШ та повідомили, що її сину зле, після чого вона прийшла до медпункту навчального закладу, після чого карета ШМД доставила її разом з сином до КОДЛ №2 для надання останньому допомоги.
У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 зазначила, що вона належним чином виконує покладені на неї батьківські обов`язки стосовно виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 і здійснює належний за ним догляд, оскільки останній хворіє на цукровий діабет І типу, який було виявлено в минулому році. Зазначила, що її син самостійно здійснює ін`єкції інсуліну та знає що робити у випадках підвищення рівня цукру в крові.
Дослідивши адміністративні матеріали, заслухавши особу, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності, суддя дійшла висновку, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи.
Згідно із приписами ст.7, 9, 245, 252, 280 КУпАП підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони. Під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення питання, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Отже, диспозиція даної статті є бланкетною та передбачає посилання на спеціальну норму законодавства, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя повинен з`ясувати, які саме обов`язки не були нею виконані, яким саме чином остання не виконувала свої батьківські обов`язки, в чому саме проявилося таке неналежне їх виконання і чим конкретно це підтверджено.
Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом фіксації правопорушення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами
Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Так, 26.04.2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 338/855/17 (ЄДРСРУ № 73700356) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Суть правопорушення, викладена у протоколі від 06.04.2026 серії ВАД №969385, всупереч вимог ст. 256 КУпАП не містить ознак об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, зокрема не зазначено, в чому саме полягає ухилення ОСОБА_1 від виконання обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, не конкретизовано норми законодавства, які встановлюють такі обов`язки батьків та які порушила ОСОБА_1 .
З долучених до матеріалів справи документів, а саме електронного рапорту помічника старшого інспектора чергового Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Ященка С.М. від 30.03.2026 про виклик на гарячу лінію «102», письмових пояснень ОСОБА_1 , а також інших досліджених судом доказів убачається, що погіршення стану здоров`я неповнолітнього сина настало під час його перебування у навчальному закладі та не було наслідком неналежного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Навпаки, після отримання повідомлення зі школи ОСОБА_1 оперативно прибула до навчального закладу, забезпечила супровід дитини до медичного закладу та вжила необхідних заходів для надання їй медичної допомоги.
Сам по собі факт госпіталізації дитини, яка страждає на цукровий діабет І типу та потребує постійного медичного контролю, не свідчить про ухилення матері від виконання обов`язків щодо забезпечення належних умов життя, виховання чи догляду за дитиною. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 свідомо не забезпечувала лікування дитини, залишала її без нагляду чи іншим чином неналежно виконувала покладені на неї законом батьківські обов`язки.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано, які саме обов`язки, передбачені сімейним чи іншим законодавством, були порушені, у чому саме проявилось ухилення від їх виконання та якими доказами це підтверджується. За таких обставин відсутні об`єктивні дані, які б беззаперечно свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, враховуючи викладені обставини, виходячи з принципів верховенства права та презумпції невинуватості, визначених ст. 8, 62 Конституції України, суддя вважає, що сформульована в протоколі про адміністративне правопорушення фабула обвинувачення не свідчить поза розумним сумнівом про те, що ОСОБА_1 ухилялася від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання сина, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 184, 247, 283, 284 КУпАП України, суддя 

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження в адміністративній справі про притягнення  ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя	Оксана ВОЗНЮК