ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року	справа № 380/10535/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо припинення з 01.02.2023 нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації пенсії, запровадженої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити ОСОБА_1 з 01.02.2023 нарахування та виплату індексації пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 380/11313/25, яке набрало законної сили 13.02.2026, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача (з урахуванням виплачених сум) з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.05.2025 № 1159/12/9883 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. На виконання цього рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії, проте не нарахував індексацію, передбачену Постановою № 118 (за 2022 рік) та Постановою № 168 (за 2023 рік). Позивач вважає, що проведений перерахунок станом на 01.01.2023 не може бути підставою для припинення виплати індексації саме за Постановою № 118, оскільки у 2022 році перерахунок його пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб не проводився, а ані Постанова № 118, ані Закон № 2262-ХІІ таких застережень не містять. Послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 400/6254/24 та ухвалу Верховного Суду від 26.05.2025 у справі № 300/8001/24.
Ухвалою судді від 01.06.2026 відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, та встановив таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-ХІІ, що не заперечується сторонами у справі.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 380/11313/25, яке набрало законної сили 13.02.2026 (постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду), зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (з урахуванням виплачених сум) з 01.02.2023 на підставі довідки від 26.05.2025 № 1159/12/9883 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача. Згідно з розпорядженням про перерахунок від 01.04.2026 пенсію позивача перераховано із сум грошового забезпечення, визначених станом на 01.01.2023, унаслідок чого підсумок нарахованого пенсійного забезпечення позивача з 01.04.2026 склав 21832,15 грн. При цьому при проведенні перерахунку пенсії з оновленого грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023, відповідач не включив до обрахунку розміру пенсії індексацію, передбачену Постановою № 118 та Постановою № 168.
03.04.2026 позивач звернувся до відповідача з інформаційним запитом, у якому просив переглянути розмір пенсії та обчислити її з урахуванням індексації за 2022 рік, поновити з 01.02.2023 нарахування та виплату індексації пенсії згідно з Постановою № 118.
Листом від 09.04.2026 № 1300-0506-8/55906 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивача, що, оскільки пенсію з 01.02.2023 обчислено з урахуванням грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023, розмір індексації пенсії, передбаченої Постановами № 118 та № 168, не підлягає включенню до обрахунку; обов`язку провести перерахунок з урахуванням такої індексації на відповідача судовим рішенням у справі № 380/11313/25 не покладено, а підстави для поновлення індексації пенсії, визначеної Постановою № 118, відсутні.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо припинення нарахування та виплати індексації пенсії відповідно до Постанови № 118, позивач звернувся до суду з цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.
Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 64 Закону № 2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей, у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Пунктом 1 Постанови № 118 установлено, що з 01.03.2022 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у розмірі 1,14. Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 такий перерахунок проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197.
Абзацом третім пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.
Ключовою правовою позицією для вирішення цього спору є висновок, сформульований Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в рішенні від 16.12.2024 у зразковій справі № 400/6254/24, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2025. Відповідно до цього висновку перерахунок пенсії військовослужбовця у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом України про Державний бюджет на певний рік, що мало наслідком зміну розміру грошового забезпечення військовослужбовців (посадового окладу), є тим перерахунком пенсії з підвищенням, який відповідно до постанов № 118 та № 168 є правомірною підставою для припинення виплати індексації у розмірі, передбаченому цими постановами. Тобто виплата індексації, передбаченої постановами № 118 та № 168, не нараховується з моменту перерахунку пенсії, пов`язаного з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ.
Як установлено судом, перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 у справі № 380/11313/25 проведено з 01.02.2023 на підставі довідки від 26.05.2025 № 1159/12/9883 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. Розмір грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивача, визначено шляхом застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023. Отже, перерахунок пенсії позивача безпосередньо пов`язаний зі зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке мало наслідком зміну (підвищення) розміру грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію.
За змістом наведеного висновку Верховного Суду такий перерахунок є правомірною підставою для невиплати індексації, передбаченої постановами № 118 та № 168. При цьому суд враховує, що внаслідок перерахунку пенсію позивача обчислено з підвищеного грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023, тобто пенсія фактично перерахована з показників, що враховують зростання прожиткового мінімуму станом на 01.01.2023. Оскільки після такого перерахунку розмір пенсії позивача визначається з грошового забезпечення станом на 01.01.2023, додаткове нарахування до цього ж розміру індексації за 2022 рік (Постанова № 118) призвело б до подвійного врахування підвищення соціально-економічних показників в одному й тому самому розмірі пенсії, що суперечить призначенню механізму індексації.
Суд бере до уваги доводи позивача про те, що у 2022 році перерахунок його пенсії у зв`язку зі зростанням прожиткового мінімуму не проводився, а тому, на його думку, припинення індексації за Постановою № 118 є неправомірним. Водночас за обставинами цієї справи пенсію позивача перераховано з єдиного підвищеного грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023, яке вже інкорпорує зростання прожиткового мінімуму, а не з послідовно перерахованих станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 показників. Сума індексації за Постановою № 118 за своїм призначенням враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ; оскільки пенсію позивача перераховано з підвищеного грошового забезпечення станом на 01.01.2023, відповідне підвищення вважається врахованим у новому розмірі пенсії, а підстави для окремого додаткового нарахування індексації за Постановою № 118 до перерахованого розміру відсутні.
Суд не залишає поза увагою постанову Верховного Суду від 10.06.2026 у справі № 300/6209/24, в якій сформульовано підхід, за яким у разі, якщо у 2022 році перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення не проводився, індексація за Постановою № 118 зберігається та підлягає врахуванню під час подальших перерахунків. Разом із тим суд зважає, що зазначений підхід стосувався інших фактичних обставин (зокрема, попереднього нарахування та виплати індексації за 2022 рік, яку згодом було виключено), та враховує, що для цілей застосування норм права, які регулюють спірні правовідносини, пріоритетне значення має висновок, викладений у зразковій справі № 400/6254/24, розгляд якої завершено постановою Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2025. Згідно з частиною шостою статті 291 та статтею 290 КАС України висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, застосовуються судами під час розгляду типових справ; у цій справі перерахунок пенсії позивача проведено саме з підвищеного грошового забезпечення станом на 01.01.2023, що відповідає фабулі зразкової справи та зумовлює застосування саме її висновків.
Посилання позивача на ухвалу Верховного Суду від 26.05.2025 у справі № 300/8001/24 про відмову у відкритті касаційного провадження суд оцінює критично, оскільки відмова у відкритті касаційного провадження у справі незначної складності не містить висновку щодо застосування норми права у розумінні статті 242 КАС України та не спростовує висновку, викладеного у зразковій справі № 400/6254/24, який є обов`язковим для застосування.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо непроведення (припинення) нарахування та виплати позивачу індексації пенсії, передбаченої Постановою № 118, після здійснення з 01.02.2023 перерахунку пенсії з підвищеного грошового забезпечення, визначеного станом на 01.01.2023, вчинено на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано; пропорційно. Перевіривши оскаржувані дії відповідача за наведеними критеріями, суд не встановив їх невідповідності закону.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Позивач належними та допустимими доказами протиправності дій відповідача не довів.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України), суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням гарантій, встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.