УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року
м. Київ
справа № 183/2534/25 
провадження № 51 - 1724 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
установив:
Ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2026 року скаргу представника потерпілого 
ОСОБА_4 - захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого від 08 квітня 2026 року про закриття кримінального провадження № 12023041350001021 
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК та скаргу потерпілого на цю постанову слідчого, об`єднано в одне провадження та присвоєно єдиний номер 183/2534/25, провадження № 1кс/183/546/26.
Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та стверджує, що апеляційний суд безпідставно відмовив у відкритті апеляційного провадження за його скаргою на вказану ухвалу слідчого судді. На думку заявника, таке об`єднання скарг не передбачене нормами глави 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК), здійснене з неправомірним застосуванням аналогії зі ст. 334 КПК, істотно впливає на реалізацію прав потерпілого, створює ризик формального розгляду його доводів і порушує гарантії доступу до правосуддя, ефективного судового захисту, законності та верховенства права, а тому вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню.
Перевіривши касаційну скаргу та оскаржене рішення апеляційного суду, колегія суддів (далі - Суд) вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно Кримінальний процесуальний кодекс (далі - КПК) визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. 
Частиною 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою його скаргу та скаргу його представника - захисника ОСОБА_5 на постанову слідчого від 08 квітня 
2026 року про закриття кримінального провадження об`єднано в одне провадження.
Це рішення не відноситься до передбаченого частинами 1 та 2 ст. 309 КПК переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відтак, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, з посиланням на положення ч. 4 ст. 399 КПК, на законних підставах відмовив у відкритті апеляційного провадження. Таке рішення є обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції Судом не встановлено.
Посилання ОСОБА_4 на порушення права на ефективний судовий захист, законність і верховенства права не ставлять під сумнів законність ухвали апеляційного суду, оскільки саме по собі об`єднання скарг не позбавляє його можливості брати участь у їх розгляді, підтримувати свої доводи та отримати судове рішення за результатами перевірки постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 травня 
2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, через відсутність підстав для її задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3