ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 р.	Справа № 552/928/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2026, головуючий суддя І інстанції: Кузіна Ж.В., м. Полтава, повний текст складено 02.04.26 у справі № 552/928/26
за позовом ОСОБА_1 
до  Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці 
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі також – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (далі також – відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № ПНС/ПЛ/2294/209-ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ/23885/ПАА024682-ПНС/ПЛ/1030/ПАА024682/ПТ/ПС про притягнення його, тимчасового адміністратора ПрАТ «СК «Саламандра», до адміністративної відповідальності за порушення статті 188-6 КУпАП.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2026 року позовну заяву задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову № ПНС/ПЛ/2294/209-ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ/23885/ПАА024682-ПНС/ПЛ/1030/ПАА024682/ПТ/ПС від 02 лютого 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП.
Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 188-6 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці судовий збір у сумі 665 грн 60 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач наводить обставини справи, наголошує на правомірності винесення оскаржуваної постанови та дотриманні процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просить урахувати, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення до матеріалів справи надано відповідні докази, якими підтверджено вину позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки вважає доводи відповідача безпідставними, а оскаржуване рішення ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постановою Північно-східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці по справі про адміністративне правопорушення № ПНС/ПЛ/2294/209-ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ/23885/ПАА024682-ПНС/ПЛ/1030/ПАА024682/ПТ/ПС від 02.02.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 188-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360 грн.
Скориставшись правом на оскарження зазначеної постанови у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, а оскаржувана постанова – протиправною.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи таке.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором, зокрема заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів – представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата.
Відповідно до ст. 188-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також – КУпАП) невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіальних органів щодо усунення порушень законодавства про працю, зайнятість населення та загальнообов`язкове державне соціальне страхування або недопущення посадових осіб цих органів до здійснення заходів державного нагляду (контролю), підстави яких визначені законом, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Судом установлено, що за змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення в частині невиконання законних вимог посадових осіб територіального органу, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, визначених приписом від 13.10.2025 № ПНС/ПЛ/2294/209/ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ23885/ПАА024682/П, а саме: пунктом 1 припису тимчасового адміністратора ПрАТ "СК "Саламандра" ОСОБА_1 зобов`язано у строк до 13.01.2026 вжити заходів шодо забезпечення виплати заробітної плати працівникам ПрАТ "СК "Саламандра" на умовах, визначених трудовим договором.
Так, під час позапланової перевірки, проведеної з 10.10.2025 по 13.10.2025 (акт № ПНС/ПЛ/2294/209-ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ23885/ПАА024682), встановлено, що у ПрАТ "СК "Саламандра" у період з червня 2024 року по жовтень 2025 року виплата заробітної плати проводилась нерегулярно, рідше двох разів на місяць через проміжок часу, шо перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Зокрема, згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 661 сума заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01.10.2025 становила 1775,6 тис. грн перед 18 працівниками, з них: перед 8 працюючими та 10 звільненими.
Згідно з письмовою інформацією, наданою посадовими особами ПрАТ "СК "Саламандра'', на момент проведення перевірки (станом на 10.10.2025) заборгованість з виплати заробітної плати становила 1775,6 тис. грн перед 18 працівниками з них:
перед 8 працюючими (з яких 5 жінок та 3 чоловіків) в сумі 1703,8 тис. грн:
перед 10 звільненими (з яких 9 жінок та 1 чоловік) в сумі 71.8 тис. грн.
Невиплачена заробітна плата:
- за червень 2024 року – 55,9 тис. грн;
- за липень 2024 року – 101,2 тис. грн;
- за серпень 2024 року 154,3 тис. грн;
- за вересень 2024 року 117,7 тис. грн;
- за жовтень 2024 року 117, 8 тис. грн;
- за листопад 2024 року 117,7 тис. грн;
-за грудень 2024 року 113,1 тис. грн;
-за січень 2025 року 110,9 тис. грн.;
- за лютий 2025 року 109,9 тис. грн;
- за березень 2025року 109,5 тис. грн;
- за квітень 2025 року 109,3 тис. грн;
- за травень 2025 року 111,0 тис. грн;
- за червень 2025 року 109,3 тис. грн;
- за липень 2025 року 117,0 грн;
- за серпень 2025 року 110,1 грн;
- за вересень 2025 року 110 тис. грн
Заборгованість із виплати заробітної плати працівникам ПрАТ "СК "Саламандра" виникла за період з жовтня 2025 року по січень 2026 року. Термін заборгованості складав 15 місяців.
Отже, заробітна плата працівникам ПрАТ "СК "Саламандра" не виплачувалась на умовах, визначених трудовим договором, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». При позаплановій перевірці стану виконання припису, проведеної з 30.01.2026 по 02.02.2026, встановлено, що порушення не усунуто.
Відповідно до кредитного сальдо оборотно-сальдової відомості по рахунку № 661 сума заборгованості із виплати заробітної плати станом на 30.01.2026 становить 2214,1 тис. грн перед 18 працівниками, з них: перед 8 працюючими та 10 звільненими.
Згідно з письмовою інформацією, наданою посадовими особами ПрАТ "СК "Саламандра", на момент проведення перевірки (станом на 02.02.2026) заборгованість з виплати заробітної плати становить 2214,1 тис. грн. перед 18 працівниками, з них:
перед 8 працюючими (з яких 5 жінок та 3 чоловіків) в сумі 2142,3 тис. грн;
перед 10 звільненими (з яких 9 жінок та 1 чоловік) в сумі 71,8 тис. грн.
Невиплачена заробітна плата:
- за червень 2024 року – 55,9 тис. грн;
- за липень 2024 року – 111,2 тис. грн;
- за серпень 2024 року 154,3 тис. грн;
- за вересень 2024 року 117,7 тис. грн;
- за жовтень 2024 року 117, 8 тис. грн;
- за листопад 2024 року 117,7 тис. грн;
- за грудень 2024 року 113,1 тис. грн;
- за січень 2025 року 110,9 тис. грн;
- за лютий 2025 року 110,9 тис. грн;
- за березень 2025 року 109,4 тис. грн.:
- за квітень 2025 року 109, 3 тис. грн;
- за травень 2025 року 111,0 тис. грн;
- за червень 2025 року 109,3 тис. грн;
- за липень 2025 року 117,0 грн;
- за серпень 2025 року 110,1 грн;
- за вересень 2025 року 110 тис. грн;
- за жовтень 2025 року 109,8 тис. грн;
- за листопад 2025 року 109,8 тис. грн;
- за грудень 2025 року 109,9 тис. грн;
- за січень 2026 року 109,0 тис. грн.
Термін заборгованості складає 20 місяців.
Суми заборгованості із виплати заробітної плати свідчать про невиконання вимог припису від 13.10.2025 за № ПНС/ПЛ/2294/209/ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ23885/ПАА024682/П щодо приведення порядку виплати заробітної плати у відповідність до вимог статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».
Документи, які свідчать про вжиття заходів тимчасовим адміністратором щодо своєчасної виплати заробітної плати працівникам ПрАТ "СК "Саламандра" на умовах, визначених трудовим договором, при проведенні перевірки не надано.
Вимоги пункту 1 припису від 13.10.2025 № ПНС/ПЛ/2294/209/ПНС/ПЛ/14263/ПАА024682-ПНС/ПЛ23885/ПАА024682/П тимчасовим адміністратором ПрАТ «СК «Саламандра» Лукашуком В.В. не виконано.
Разом з цим судом установлено, що Національний банк України ухвалив рішення №166-рш про застосування ПрАТ “СК “Саламандра” заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій. Рішення про застосування заходу впливу набрало чинності 14 травня 2024 року.
Згідно з ч. 1. ст. 57 Закону України «Про страхування» тимчасова адміністрація запроваджується Регулятором у страховику, щодо якого прийнято рішення Регулятора про звернення до суду з заявою про відкриття ліквідаційної процедури страховика.
Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про страхування» завданням тимчасового адміністратора є організація збереження активів страховика, документів, інформації, систем обліку та реєстрації, баз даних, а також інші завдання, визначені рішенням Регулятора про призначення тимчасової адміністрації.
Частиною 6 цієї ж статті встановлено, що тимчасова адміністрація призначається на строк до дня призначення господарським судом ліквідатора для здійснення ліквідаційної процедури страховика.
14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення №167-рш про призначення тимчасової адміністрації в ПрАТ «СК «Саламандра» та відсторонення органів управління ПрАТ «СК «Саламандра» від управління. Тимчасовим адміністратором призначено Шкурка Віктора Михайловича.
Рішенням Правління Національного Банку України від 25 липня 2024 року №273-рш достроково припинено повноваження тимчасового адміністратора ПрАТ «СК «Саламандра» Шкурка В.М. Призначено тимчасовим адміністратором ПрАТ «СК «Саламандра» незалежного експерта ОСОБА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України «Про страхування» прийняття Регулятором рішення про застосування до страховика заходу впливу у вигляді відкликання ліцензії страховика з підстав, визначених пунктами 2-13, 15 частини другої статті 123 цього Закону, є підставою для звернення Регулятора до господарського суду з позовом про ліквідацію страховика.
24.06.2024 Господарським судом Полтавської області відкрито провадження у справі №917/943/24 за позовом Національного банку України до ПрАТ «СК «Саламандра» про ліквідацію.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.09.2024 зупинено провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/35687/24, що розглядається Київським окружним адміністративним судом.
На час розгляду справи підстави для зупинення провадження не відпали.
Нормами ст. 123 Закону України «Про страхування» визначено, що Регулятор приймає рішення про відкликання ліцензії страховика одночасно з рішенням про віднесення страховика до категорії неплатоспроможних з підстав, визначених статтею 124 цього Закону. З дати прийняття рішення про відкликання ліцензії страховика зупиняється виконання страховиком грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав, та припиняються заходи, спрямовані на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім випадків виходу з ринку страховика без припинення юридичної особи.
Постановою ВП № 75346636 від 19.06.2024 накладено арешт на грошові кошти ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра». Відповідне виконавче провадження завершено 26.03.2025 року, проте постанова не містить відомостей щодо скасування арешту.
Отже, з 19.06.2024 (до призначення позивача тимчасовим адміністратором страховика) і на час розгляду справи рахунки ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» перебувають під арештом.
Статтею 59 Закону України «Про страхування» визначені права та обов`язки тимчасового адміністратора, а саме тимчасовий адміністратор має право:
1) звертатися до Регулятора за консультацією для прийняття рішень, що належать до його компетенції;
2) отримувати від страховика інформацію та доступ до документів, необхідних для виконання своїх повноважень;
3) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших). Такі договори можуть бути розірвані за ініціативою адміністратора в односторонньому порядку відповідно до цивільного законодавства у день повідомлення другої сторони про таке розірвання;
4) здійснювати постійний контроль за проведенням страховиком будь-яких операцій;
5) отримувати винагороду за здійснення функцій тимчасової адміністрації (крім службовця Регулятора) за рахунок страховика, у якому призначено тимчасову адміністрацію;
6) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом;
7) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою;
8) отримувати інформацію з державних реєстрів;
9) подавати до Регулятора заяву про дострокове припинення своїх повноважень;
10) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом, нормативно-правовими актами Регулятора та рішенням Регулятора про призначення тимчасової адміністрації.
Тимчасовий адміністратор зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися вимог законодавства;
2) здійснювати заходи щодо захисту майна страховика;
3) проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності страховика та подавати результати такого аналізу до Регулятора разом із документами, що підтверджують відповідну інформацію;
4) звітувати перед Регулятором, подавати відомості, документи та інформацію щодо діяльності тимчасового адміністратора у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Регулятора;
5) розкривати інформацію про фінансовий стан страховика та хід здійснення тимчасової адміністрації у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Регулятора;
6) вживати заходів для забезпечення нерозголошення конфіденційної інформації та захисту персональних даних відповідно до встановлених законодавством вимог;
7) надавати державному реєстратору в електронній формі через веб-портал електронних сервісів відомості, необхідні для ведення Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому законодавством;
8) вживати заходів для недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти Регулятора про наявність конфлікту інтересів;
9) надсилати до органів Національної поліції України чи прокуратури повідомлення про факти порушення законодавства, виявлені в діяльності працівників підприємств та організацій, що містять ознаки дії (бездіяльності), що становлять адміністративні чи кримінальні порушення;
10) виконувати інші повноваження, передбачені законодавством.
Тимчасовий адміністратор діє лише в межах закону та наданих йому повноважень.
За матеріалами справи позивач, як тимчасовий адміністратор, в межах наданих йому повноважень вчиняв дії щодо надходження коштів, а саме, щодо дострокового припинення Договору на строковий вклад (депозит), проте після закінчення терміну зберігання вкладу на кошти, що знаходились на відповідному рахунку, накладений арешт.
Згідно з відповіддю АТ «Кліринговий Дім» строковий вклад арештований, з рахунку здійснювалось списання в межах виконавчих проваджень.
Проаналізувавши обставини справи та доводи позовної заяви, які відповідачем під час розгляду справи не спростовані, колегія суддів дійшла висновку, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-6 КУпАП, не є дійсною та доведеною.
Колегія суддів наголошує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є обґрунтованими, та, відповідно такими, що підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З огляду приписи статті 139 КАС України підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 02.04.2026 у справі № 552/928/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова