ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року 	м. Харків	Справа № 922/4571/25 	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Пономаренко Т.О.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. (вх.№9825 від 23.04.2026) про ухвалення додаткового рішення та заяву (вх.№4571від 19.12.2025) про розподіл судових витрат по справі 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» (62002, Харківська обл., Богодухівський р-н, с. Краснокутськ, вул. Шевченка, 109/1; код ЄДРПОУ: 35659127) 	
до 	1) Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5; код ЄДРПОУ: 38157940),  2) Акціонерного товариства "Восток" (62203, Харківська обл., Золочівський р-н, смт Золочів, вул. Привокзальна, 4;3 код ЄДРПОУ: 03115169) ,  3) Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )  	
про 	визнання договорів недійсними та визнання раніше укладених договорів перевезення поновленими 	

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» до Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації, Акціонерного товариства "Восток", Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича про визнання недійними та розірвання договорів на перевезення з АТ «ВОСТОК» (Код ЄДРПОУ: 03115169) та ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рейсами №№1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1599/1600, 1607/1608 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); визнання договорів про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №74 від 27.11.2017 року за рейсами №1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф; №59 від 30.05.2017 року за рейсами №1599/1600, 1607/1608; №99 від 20.03.2018 року за рейсами 1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 поновленим на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України №512 від 29.04.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-IX.
Разом з позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат (вх.№4571від 19.12.2025).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.04.2026, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.05.2026, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» до Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації, Акціонерного товариства "Восток", Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича про визнання договорів недійсними та визнання раніше укладених договорів перевезення поновленими задоволено частково.
23.04.2026 до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. (вх.№9825 від 23.04.2026), в якій просить суд ухвалити додаткове рішення у справі №922/4571/25 про стягнення з відповідачів: Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (Код ЄДРПОУ 38157940), АТ «ВОСТОК» (Код ЄДРПОУ: 03115169), ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарно на користь Позивача -ТОВ «ВІКІНГ-АВТО» (Код ЄДРПОУ: 35659127) судового збору у розмірі 3028,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2026 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. (вх.№9825 від 23.04.2026) про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Надано відповідачам строк протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали для надання своєї позиції стосовно заяви про ухвалення додаткового рішення.
07.05.2026 через кабінет Електронного суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. надійшло клопотання (вх.№11037 від 07.05.2026) про виправлення описки в заяві про ухвалення додаткового рішення, ухвалити додаткове рішення у справі №922/4571/25 про стягнення з відповідачів: Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації (Код ЄДРПОУ 38157940), АТ «ВОСТОК» (Код ЄДРПОУ: 03115169), ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) солідарно на користь позивача -ТОВ «ВІКІНГ-АВТО» (Код ЄДРПОУ: 35659127) лише судового збору у розмірі 7 267,20 грн з урахуванням зазначених уточнень.
В клопотанні представник позивача зазначив, що 23.04.2026 до суду було направлено заяву про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, де було помилково зазначено про необхідність стягнення з відповідачів витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн замість 7 267,20 грн.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. (вх.№9825 від 23.04.2026) про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку про її часткове задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно із ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, викладеної, зокрема, в пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява №72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява №66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації, Акціонерного товариства "Восток", Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича, в якій просило суд:
- визнати недійними та розірвати договори на перевезення з АТ «ВОСТОК» (Код ЄДРПОУ: 03115169) та ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рейсами №№1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1599/1600, 1607/1608 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик);
- визнати договори про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №74 від 27.11.2017 року за рейсами №1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф; №59 від 30.05.2017 року за рейсами №1599/1600, 1607/1608; №99 від 20.03.2018 року за рейсами 1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 поновленим на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України №512 від 29.04.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-IX.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 вирішено позовну заяву (вх.№4571/25 від 19.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» залишити без руху. Надано позивачу строк, який становить 5 днів з дня отримання ним ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків, а саме надати до суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі в оригіналі.
25.12.2025 до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» надійшла заява на виконання ухвали суду від 23.12.2025 (вх.№30302 від 25.12.2025) разом з доказами сплати судового збору.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 7 267,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №511 від 15.12.2025 на суму 3 028,00 грн та квитанцією №1.462063807.1 від 24.12.2025 на суму 4 239,20 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.04.2026, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.05.2026, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» до Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації, Акціонерного товариства "Восток", Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича про визнання договорів недійсними та визнання раніше укладених договорів перевезення поновленими задоволено частково. Визнано недійними договори на перевезення з АТ «ВОСТОК» (код ЄДРПОУ: 03115169) та ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рейсами №№1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1599/1600, 1607/1608 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1609/1610, 1611/1612, 1619/1620 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик). Визнано договори про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування №74 від 27.11.2017 за рейсами №1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф; №59 від 30.05.2017 за рейсами №1599/1600, 1607/1608; №99 від 20.03.2018 за рейсами 1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 поновленими на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України №512 від 29.04.2022, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.02.2023 №2915-IX. В частині позовних вимог щодо розірвання договорів на перевезення з АТ «ВОСТОК» (Код ЄДРПОУ: 03115169) та ФОП БУТЕНКО Ігор Володимирович (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рейсами №№1649ф/1650ф, 1655ф/1656ф (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1599/1600, 1607/1608 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик); рейсами №№1601ф/1602ф, 1603/1604, 1609/1610, 1611/1612, 1615ф/1616ф, 1619/1620 (Краснокутськ Харків через Старий Мерчик) відмовлено.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з цим, Верховний Суд неодноразово вказував, що солідарне стягнення суми судових витрат (включаючи судовий збір) законом не передбачено. При кількох відповідачах збір стягується з кожного пропорційно (в рівних частках або залежно від частки задоволених вимог до кожного).
Солідарне зобов`язання є інститутом цивільного права і на нього поширюється дія норм Цивільного кодексу України, який визначає це поняття через «солідарну вимогу» та «солідарний обов`язок» (ст.ст.541-544 Цивільного кодексу України).
Солідарне зобов`язання є різновидом цивільно-правових зобов`язань із множинністю осіб, які характеризуються тим, що у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний з них має право пред`явити боржникові вимогу в повному обсязі, а в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарна відповідальність у зобов`язальному праві це - відповідальність кількох боржників перед кредитором, при якій кредиторові надається право на свій розсуд вимагати виконання зобов`язання у повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного з них окремо.
При цьому, як солідарне зобов`язання, так і солідарна відповідальність виникають лише у випадках, встановлених договором або законом.
Судове рішення не може бути підставою виникнення солідарності, оскільки судовим рішенням утверджуються права осіб, а не створюються заново. Судове рішення не може створювати й солідарну відповідальність там, де вона не випливає з самого правовідношення, яке зумовило виникнення спору.
Отже позивачем було помилково ототожнено інститут розподілу судових витрат, закріплений в Господарському процесуальному кодексі України, з солідарним обов`язком та відповідальністю, які є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (ст. 541 Цивільного кодексу України).
Крім того, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має виходити, зокрема, з такого.
У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов`язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру.
Судовий збір у справах зі спорів, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття обґрунтованих пропозицій другої сторони. Якщо розбіжності між сторонами вирішено частково на користь однієї із сторін і частково на користь другої сторони, то витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, розподіляються між обома сторонами з урахуванням кількості та змісту прийнятих господарським судом пропозицій кожної із сторін (зокрема, у залежності від кількості пунктів спірного договору, прийнятих судом у редакції позивача і відповідача).
Якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. (Вказана позиція міститься у Постанові Пленуму Вищого Господарського суду України №7 від 21.02.2013 із змінами та доповненнями до неї.)
Таким чином суд, позбавлений можливості розподілити судові витрати шляхом їх солідарного стягнення з відповідачів у випадку задоволення позову. Натомість, суд здійснює такий розподіл відповідно до вимог Закону, зокрема ст. ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України.
Вказана правова позиції, викладена також у постановах Верховного Суду від 22.10.2020 у справі №904/4105/18, від 24.01.2018 у справі №907/425/16, у додатковій постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №923/567/17 (з урахуванням ухвали суду касаційної інстанції про виправлення описки від 06.07.2018).
З огляду на викладене та враховуючи те, що рішенням Господарського суду Харківської області у цій справі від 22.04.2026 позов задоволено частково, однак питання про розподіл судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, в сумі 7 267,20 грн не вирішено, суд вважає за необхідне заяву (вх.№9825 від 23.04.2026) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково, поклавши витрати зі сплати судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме:
- на Департамент економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації - у сумі 3 229,86 грн,
- на Акціонерне товариство "Восток" - у сумі 807,47 грн,
- на Фізичну особу-підприємця Бутенка Ігора Володимировича - у сумі 807,47 грн,
а в сумі 2 422,40 грн - покладається на позивача.

Водночас, разом з позовною заявою позивач звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат, де просив суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації та за рахунок підприємств Акціонерного товариства "Восток", Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До заяви, як зазначив позивач, останній додає копію додаткової угоди №7 від 16.12.2025 та копію акта приймання-передачі послуг від 16.12.2025.
Однак, в додатках до позовної заяви та заяви про розподіл судових витрат містяться дві копії додаткової угоди №7 від 16.12.2025, в свою чергу копія акта приймання-передачі послуг від 16.12.2025 в додатках відсутня.
Доказів на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу станом на день ухвалення цього додаткового рішення позивач не надав.
З огляду на зазначене, оскільки позивача доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, а в клопотанні (вх.№11037 від 07.05.2026) про виправлення описки в заяві про ухвалення додаткового рішення просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів лише судового збору у розмірі 7 267,20 грн, суд заяву (вх.№4571від 19.12.2025) про розподіл судових витрат залишає без розгляду.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Заяву (вх.№9825 від 23.04.2026) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної військової адміністрації (61022, м. Харків, м-н Свободи, 5; код ЄДРПОУ: 38157940) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» (62002, Харківська обл., Богодухівський р-н, с. Краснокутськ, вул. Шевченка, 109/1; код ЄДРПОУ: 35659127) суму судового збору у розмірі 3 229 (три тисячі двісті двадцять дев`ять) грн 86 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "Восток" (62203, Харківська обл., Золочівський р-н, смт Золочів, вул. Привокзальна, 4;3 код ЄДРПОУ: 03115169) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» (62002, Харківська обл., Богодухівський р-н, с. Краснокутськ, вул. Шевченка, 109/1; код ЄДРПОУ: 35659127) суму судового збору у розмірі 807 (вісімсот сім) грн 47 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бутенка Ігора Володимировича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» (62002, Харківська обл., Богодухівський р-н, с. Краснокутськ, вул. Шевченка, 109/1; код ЄДРПОУ: 35659127) суму судового збору у розмірі 807 (вісімсот сім) грн 47 коп.

В іншій частині - відмовити.

Видати накази після набрання додатковим рішенням законної сили.

Заяву (вх.№4571від 19.12.2025) представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг-Авто» адвоката Добровольського О.В. про розподіл судових витрат - залишити без розгляду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне додаткове рішення складено 18.05.2026. 

Суддя 	 	Т.О. Пономаренко