Справа № 953/4001/26
н/п 2/953/2969/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
/заочне/

15 червня 2026 року Київський районний суд м. Харкова у складі: 
судді Єфіменко Н.В., 
за участі секретаря Лущан В.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Млечний путь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив: 

02 квітня 2026 року ОСББ «Млечний путь» (далі: позивач) звернулось до ОСОБА_1 (далі: відповідач) з позовом про стягнення заборгованості за період з 01.07.2021 по 31.03.2026 у розмірі 19 269,29 грн., з яких: 10 417,01 грн.-заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території; 2 000,13 грн. – заборгованість зі сплати внеску до резервного фонду; 6 216,63 грн. - заборгованість зі сплати внесків на послуги консьєржів; 635,22 грн. - компенсація витрат за електропостачання МЗК.
В обґрунтування заявленої позовної вимоги позивач посилався на створення у буд. АДРЕСА_1 ОСББ «Млечний путь», належність відповідачу на праві власності кв. АДРЕСА_2 у вказаному будинку та не сплату останньою внесків з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з липня 2021 по березень 2026, внаслідок чого утворилась заборгованість у 19 269,29, що змусило позивача звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
До судового засідання 03.06.2026 сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач причину неявки не сповістила. 
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Підстави передбачені ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, судом не встановлені. 
Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості повідомлення про явку в суд не є порушенням ст.129 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. 
Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини:
ОСББ «Млечний путь», ЄДРПОУ 43310777, є юридично особою, вид економічної діяльності – комплексне обслуговування об`єктів, що підтверджено Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.02.2025.
Відповідач є власником кв. АДРЕСА_3 , площею 74 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер 6170 від 30.08.2021, що підтверджено інформацією сформована за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 30.03.2026.
З протоколу загальних зборів ОСББ «Млечний путь» №3 від 27.01.2021 вбачається визначення розміру розрахунків, порядку нарахування та сплати внесків та платежів співвласників на 2021 рік. Так, зборами затверджені наступні внески та платежі: внесок на утримання будинку 7,5 грн. +консьєрж 3 грн + електропостачання МЗК 1.5 грн.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати отриманих відповідачем послуг за період з 01.07.2021 по 31.03.2026 утворилась заборгованість у розмірі 19 269,29 грн., з яких: 10 417,01 грн.- заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території; 2 000,13 грн. – заборгованість зі сплати внеску до резервного фонду; 6 216,63 грн. - заборгованість зі сплати внесків на послуги консьєржів; 635,22 грн. - компенсація витрат за електропостачання МЗК.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд висновує:
Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції України, ч.4 ст.319 ЦК України власність зобов`язує.
За приписами ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З аналізу положень ст. 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, ст. 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) у будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території.
На підставі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
На підставі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт відповідної частки загального майна об`єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку.
У постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі №466/8748/16-ц зроблений правовий висновок про те, що особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Законом, іншими законодавчими актами не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.
Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників відповідно до ч.9 ст.10 Закону, ч.2 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» та згідно із законодавчо встановленим порядком голосування на зборах об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №910/6471/18, у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №679/49/16-ц, від 10.01.2019 у справі №522/1654/13-ц.
Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При розгляді справ щодо стягнення заборгованості зі сплати внесків важливим питанням строк сплати внесків.
Частиною 3 ст.23 Закону передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець визначив, що не є предметом регулювання Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини, які виникають між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення.
Відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 401/983/23, провадження №61-12953св23.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, внаслідок неповної та несвоєчасної сплати отриманих відповідачем послуг,за період з 01.07.2021 по 31.03.2026 утворилась заборгованість у розмірі 19 269,29 грн., з яких: 10 417,01 грн.- заборгованість по внескам на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території; 2 000,13 грн. – заборгованість зі сплати внеску до резервного фонду; 6 216,63 грн. - заборгованість зі сплати внесків на послуги консьєржів; 635,22 грн. - компенсація витрат за електропостачання МЗК.
Наданий розрахунок відповідачем не спростований.
Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 662, 40 грн., що підтверджено платіжною інструкцією №40.
Також позивачем сплачено 150 грн. за отримання інформації з ДППР та 201,78 грн. за відправку відповідачу позовної заяви з додатними до неї документами, що підтверджено квитанціями. 
Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦАК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у 2 662,40 грн. та за витрати пов`язати із розглядом справи у розмірі 150 грн. та 201,78 грн.
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 351,78 грн.
Згідно з частин 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною 2 ст.141ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст.141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
03.06.2026 до суду надійшло клопотання про стягнення судових витрат. 
На підтвердження наданих юридичних послуг суду подано: договір про надання правничої допомоги №140325 від 14.03.2025; ордер серії АХ №1247299 від 19.03.2025; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1962 серії ХВ №000525 від 25.11.2015; додаткову угоду №1 від 01.12.2025 до договору про надання правничої допомоги №140325 від 14.03.2025; виписку сформовану 02.06.2026.
Отже, додані до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу документи є доказами витрат позивача на правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи.
Доказів направлення відповідачу клопотання про стягнення витрат на професійну правничу з доданими до нього документами, матеріали справи не містять.
У постанові від 15.11.2023 у справі №308/7190/21 Верховний Суд висловив позицію, відповідно до якої, встановивши порушення установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме: ненаправлення позивачем на адреси інших учасників справи (відповідачів) документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу (докази), суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволені заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
За наявності допущених позивачем порушень установленого процесуальним законом порядку пред`явлення до відшкодування витрат на правничу допомогу, а саме: не направлення позивачем на адресу іншого учасника справи (відповідачки) клопотання про стягнення таких витрат та документів, які підтверджують понесені витрати на правничу допомогу, що позбавило відповідачку можливості подати до суду клопотання про неспівмірність розміру таких витрат відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як на десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Частиною 4 ст.268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині 5 ст.268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 14.11.2025 у справі № 54/5573/23.
За перебування судді на лікарняному з 08.06.2026 по 12.06.2026 включно повний текст рішення складений 15.06.2026. 
Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 76,141, 164, 206,263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заявуОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Млечний путь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Млечний путь» заборгованість у розмірі 19 269 (дев`ятнадцять тисяч двісті шістдесят дев`ять) грн. 29 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати зі сплати поштового відправлення у розмірі 201 (двісті одна) грн. 78 коп. та отримання довідки з ДРРП у розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн. 
Клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без задоволення. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Млечний путь», ЄДРПОУ 43310777, м. Харків, вул. Студентська, буд.22.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , місце проживання як ВПО: АДРЕСА_5 . 
Повний текст рішення складений 15.06.2026. 

Суддя Н.В. Єфіменко