Справа № 158/1205/26
Провадження № 2/0158/715/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/ЗАОЧНЕ/

28 травня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді – Костюкевича О.К.,
за участю секретаря судового засідання – Хмілевської І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 січня 2021 року відповідач, ОСОБА_2 , отримала від позивача, ОСОБА_1 , кошти в сумі 130000 грн. та зобов`язалась їх повернути до 31.12.2021.
В строк до 31.12.2021 року відповідач, ОСОБА_2 , отримані кошти в сумі 130000 грн. не повернула.
З метою врегулювання боргового зобов`язання ОСОБА_2 01.01.2022 року запропонувала, в рахунок погашення боргу, продати позивачу належну їй 11/20 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
01 січня 2022 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.
Також, 01 січня 2022 року відповідач, ОСОБА_2 надала розписку якою засвідчила, що отримані кошти не повертає, проте відшкодовує їх за рахунок продажу мені частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами на загальну суму 130000 грн.
Крім того, 01 січня 2022 року позивачем та відповідачем було складено акт приймання-передачі частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01.01.2022 року.
Відповідно до Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01.01.2022 року, акту приймання-передачі частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01.01.2022 року відповідач, ОСОБА_2 , передала позивачу:
- 11/20 (одинадцять двадцятих) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;
- оригінали документів на частку житлового будинку, а саме: технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.07.2009 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23214304 від 06.07.2009 року та будинкову книгу НОМЕР_1 від 27.11.2018 року.
Також, відповідно до п. 3.4. Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року позивач та відповідач зобов`язалися факт продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами засвідчити у нотаріуса відповідно до вимог законодавства України і в будь-якому випадку здійснити нотаріальне посвідчення до 31 грудня 2025 року.
Крім того, у разі не засвідчення у нотаріуса до 31 грудня 2025 року Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року сторони домовились, що позивач має це здійснити самостійно починаючи з 01 січня 2026 року.
Відповідач до 31 грудня 2025 року не прибула для того щоб засвідчити у нотаріуса Договір купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року, і в телефонній розмові повідомила, що вона свої вимоги виконала, а прибути на нотаріальне посвідчення укладеного договору не має можливості.
Тому, на виконання п. 3.4. Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року, позивач самостійно звернулася із заявою до Ківерцівської державної нотаріальної контори про нотаріальне засвідчення відповідно до вимог законодавства України Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року.
На заяву про нотаріальне засвідчення Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року позивач отримала письмове роз`яснення Ківерцівської державної нотаріальної контори №166/01-16 від 19.03.2026 року, яким їй було відмовлено в нотаріальному посвідченні даного договору у зв`язку з тим, що для його посвідчення мають бути присутні дві сторони.
Позивач фактично володіє вищевказаною часткою житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, але зареєструвати право власності на них та належним чином розпорядитись придбаним майном не може, оскільки укладений між позивачем та відповідачем Договір купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01 січня 2022 року не був нотаріально посвідчений, відповідач від нотаріального посвідчення договору ухиляється, хоча умови договору виконано у повному обсязі, тому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , укладений 01.01.2022 року між позивачем та відповідачем, та визнати за нею право власності на 11/20 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.03.2026 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 08.05.2026 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. До суду подала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відзиву на позовну заяву до суду не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не забороняються законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.
Згідно з ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.
У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до статті 1 протоколу 1 Європейської Конвенції з прав людини кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном.
Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 06 вересня 2017 року в цивільній справі № 6-1288цс17, однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.
Верховний Суд у постанові від 07 грудня 2022 року в справі № 142/119/20 зазначив, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається (частина друга статті 220 ЦК України).
Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов`язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першоюстатті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що 01 січня 2021 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 130000 грн. та зобов`язалась їх повернути до 31.12.2021 року, що стверджується розпискою про отримання коштів від 01.01.2021 року (а.с. 25).
Розпискою від 01 січня 2022 року ОСОБА_2 підтвердила, що грошові кошти ОСОБА_1 в сумі 130000 гривень нею не повернуті до 31 грудня 2021 року, однак їх вона відшкодує за рахунок продажу належної їй 11/20 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 26).
01 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами (а.с. 23-24).
Відповідно до Договору купівлі-продажу частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01.01.2022 року, акту приймання-передачі частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами від 01.01.2022 року відповідач, ОСОБА_2 , передала позивачу:
- 11/20 (одинадцять двадцятих) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;
- оригінали документів на частку житлового будинку, а саме: технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.07.2009 року, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23214304 від 06.07.2009 року та будинкову книгу НОМЕР_1 від 27.11.2018 року (а.с. 13-22, 27).
Із відповіді Ківерцівської державної нотаріальної контори № 166/01-16 від 19 березня 2026 року, вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено, що для посвідчення договору купівлі-продажу необхідна присутність двох сторін договору, як продавця так і покупця (а.с. 29).
Підсумовуючі вищенаведене слід зазначити, що сторони по справі уклали договір купівлі-продажу майна частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, тобто правочин вчинявся з наміром створення відповідних правових наслідків, зазначили в договорі окремими пунктами обставини, які визначили порядок нотаріального посвідчення договору, тобто їхні дії абсолютно кореспондуються з виконанням умов договору та наявним на той момент бажанням сторін досягти вказаної мети.
За таких обставин, враховуючи встановлені судом обставини справи, зокрема, що сторони домовились щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу частки будинку, відбулося його виконання, покупець прийняла вищевказану частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами та оригінали документів на неї, користується вказаним майном, однак не може зареєструвати право власності на майно з причин незалежних від неї, суд дійшов висновку, що договір слід вважати дійсним, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст.12,81,229,265,268,354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 218, 220, 328, 334, 392, 626, 627, 655, 657 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу 11/20 (одинадцять двадцятих) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , який укладений 01 січня 2022 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 11/20 (одинадцять двадцятих) частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за наслідками апеляційного перегляду.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 .
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Ківерцівського районного суду О.К. Костюкевич