РІШЕННЯ
Іменем України
Справа № 285/1419/26
провадження у справі № 2/0285/1429/26
25 червня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді………………..........Літвин О. О.,
секретаря…………………………......Клечковської М. М.,
розглянувши цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження 
без повідомлення сторін
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»,
(представник позивача адвокат Ткаченко Юлія Олегівна),
до  ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості, – 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі за текстом – ТОВ «Безпечне агентство») звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача про стягнення заборгованості на загальну суму 14853,50 грн, яка складається з заборгованості за кредитним договором №71965236 від 29.07.2025 в розмірі 3260 грн, та за кредитним договором №6557779 від 08.08.2025 в розмірі 11593,50 грн.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що між товариством та відповідачем укладено 2 кредитні договори в електронному вигляді, відповідно до умов яких він отримав грошові кошти, які у строк не повернуто. 
Позивач посилається на те, що відповідачем належним чином не виконано зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість, яку просить стягнути на свою користь, а також витрати на правову допомогу в сумі 4500 грн.

Ухвалою суду від 26.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, заперечення проти чого від них не надійшло. 
Відзиву на позов або будь-яких заперечень щодо змісту і вимог позовної заяви, а також жодних заяв чи клопотань щодо розгляду справи, відповідачем не подано. 
Повідомлення про розгляд справи здійснювалися як рекомендованим листом за місцем реєстрації відповідача, так і через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Крім того, вказана інформація була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, доступ до якого є вільним, цілодобовим і безкоштовним. 
Згідно з постановою Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду.
Правова позиція Європейського суду з прав людини виходить із принципу належної процесуальної обачності (due diligence): сторона, яка знає або повинна знати про існування судового провадження відносно неї, зобов`язана виявляти розумну уважність до його перебігу та вживати заходів для участі в ньому. 

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить такого висновку.
Відповідно до ст.ст.3, 626-628 ЦК України договір є домовленістю сторін, які є вільними в його укладенні та визначенні умов.
За змістом ст.ст.1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України за кредитним договором фінансова установа надає позичальнику кредит на визначених договором умовах, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти у встановлені строки. 
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
З матеріалів справи встановлено, що 29.07.2025 між ТОВ Безпечне агентство та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №71965236, відповідно до умов якого відповідачем отримано на свій картковий рахунок грошові кошти у розмірі 1000 грн строком на 30 днів, які він зобов`язався повернути і сплатити відсотки за (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.500 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого кредиту і складає 150 грн. 
Договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 41585.
Після укладання договору відповідачем отримано 29.07.2025 кредитні кошти в сумі 1000 грн на платіжну карту, що підтверджується: довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 19.01.2026 та копією платіжної інструкції, відповідно до яких 29.07.2025 на картковий рахунок ОСОБА_2 , вказаний ним під час укладення кредитного договору, було перераховано 1000 грн.
28.08.2025 року між ТОВ Безпечне агентство та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №15655510 до договору про надання коштів у кредит №71965236, за умовами якої сторони домовились про пролонгацію строку кредитування на 20 днів (в результаті чого строк кредитування складає – 50 днів тобто до 17.09.2025) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5 % на 1 %. 
Окрім того 08.08.2025 між ТОВ Безпечне агентство та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №6557779, відповідно до умов якого відповідачем отримано на свій картковий рахунок грошові кошти у розмірі 3000 грн строком на 360 днів (з 08.08.2025 по 02.08.2026), які він зобов`язався повернути і сплатити відсотки за (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 %, які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. Комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту, що складає 517,50 грн. 
Договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 441200.
Після укладання договору відповідачем отримано 08.08.2025 кредитні кошти в сумі 3000 грн на платіжну карту, що підтверджується: довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 19.01.2026 та копією платіжної інструкції, відповідно до яких 08.08.2025 на картковий рахунок ОСОБА_2 , вказаний ним під час укладення кредитного договору, було перераховано 3000 грн.
Підстав вважати, що кошти отримано сторонньою особою внаслідок шахрайських дій, а персональні дані відповідача були введені не ним особисто, матеріали справи не містять. Зазначені у договорі реєстраційний номер облікової картки платника податків та адреса реєстрації ОСОБА_1 відповідають даним, отриманим судом з ЦНАП відділу ведення реєстру територіальної громади.
Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом оферти та її акцепту в електронній формі і, за умови підписання у порядку, визначеному законом, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.3,12). 
Використання одноразового ідентифікатора прирівнює електронний договір до письмового. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 у справі №234/7159/20. 
Згідно зі ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, вважається укладеним у письмовій формі. 
Перед укладенням договорів відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування, з правилами, порядком погашення кредитів ознайомлений. 
Із вищенаведеного вбачається, що позивачем надано суду належні та допустимі докази укладення між ТОВ Безпечне агентство та відповідачем кредитних договорів та отриманням відповідачем кредитних коштів.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України). 
За змістом ст.ст.634, 638 ЦК України кредитний договір може бути укладений як договір приєднання шляхом приєднання позичальника до визначених кредитодавцем умов, а договір є укладеним у разі досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов. 
Укладення кредитних договорів в електронній формі відповідає вимогам законодавства України, а зобов`язання за таким договором є обов`язковими для виконання сторонами.
Отже, між сторонами кредитних договорів правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами  ОСОБА_1  ознайомився, погодився та не сприймав їх, як невигідні для себе. 
Договори укладено в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у них, відповідно до приписів ст.11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із договору.
При цьому, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладені. 
Закон України «Про захист прав споживачів» покладає обов`язок на позичальника бути відповідальним та добросовісним при укладенні договору та вчиняти відповідні дії з метою повного з`ясування умов кредитування. 
Відповідачем самостійно обрано пропозиції фінансової установи щодо надання коштів у кредит, свідомо погоджено їх умови, підтверджено їх акцепт шляхом вчинення передбачених електронних дій та отримано грошові кошти. З огляду на це, покладення на відповідача обов`язку виконати взяті на себе зобов`язання відповідає принципу відповідальності сторони за власні рішення у межах свободи договору. 
У ст.629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право –  обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. 
Оскільки кредитодавець та позичальник у цій справі досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання договору кредиту ЦК України та уклали його, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню.
Після закінчення строку кредитування відповідачем не повернуто кредитні кошти та не сплачено обумовлені проценти.
Згідно зі ст.ст.12, 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які посилається, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З долучених позивачем розрахунків заборгованості слідує, що заборгованість за кредитним договором №71965236 від 29.07.2025 становить 3260 грн та складається із основного боргу в сумі 1000 грн, заборгованості за процентами в сумі 200 грн, комісії в сумі 100 грн та пені в сумі 1960 грн. Заборгованість за кредитним договором №6557779 від 08.08.2025 становить 11593,50 грн та складається із основного боргу в сумі 3000 грн, заборгованості за процентами в сумі 2593,50 грн та пені в сумі 6000 грн.
Відповідачем не надано суду доказів на спростування презумпції правомірності укладених договорів, зокрема таких, які б спростовували факт надання кредитів у визначеному договорами розмірі чи правильність проведених позивачем розрахунків заборгованості. Будь-яких клопотань щодо перевірки чи спростування таких розрахунків відповідачем не заявлено, власних розрахунків також не надано. 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону. 
За відсутності будь-яких заперечень проти позову з боку відповідача, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується обґрунтованість заявлених вимог за обома кредитними договорами в частині тіла кредиту, процентів, а також комісії за договором №71965236 від 29.07.2025.
Разом з тим, обов`язку відповідача сплачувати позивачу пеню судом не встановлено, оскільки вказане прямо суперечить вимогам п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо заборони стягнення неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Верховний Суд у постанові від 21.04.2025 у справі №727/1788/23 зазначав, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної ст.625 ЦК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов?язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану.
Таким чином, відповідач в силу закону звільнений від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню. 
Відтак, наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості за кредитами, однак в меншому розмірі, ніж заявлено у позовній заяві. 
Доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе кредитні зобов`язання, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить висновку про часткове задоволення позову, а саме за кредитним договором №71965236 від 29.07.2025 в сумі 1300 грн (сума кредиту, проценти та комісія) та за кредитним договором №6557779 від 08.08.2025 в сумі 5593,5 грн (сума кредиту та проценти).
У силу приписів ст.141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 5324,8 грн. Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, тому пропорційно задоволених вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 2471,24 грн.
Окрім того, позивачем заявлено до відшкодування витрати на правничу допомогу в сумі 4500 грн, на підтвердження чого надано договір про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025, акт приймання передачі справ на надання правничої допомоги до Договору №20-08/25; витяг з Акту №3-МК приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025. 
Відповідно до ст.137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу має бути співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг, витраченим часом та значенням справи для сторони і ціною позову. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором.
Розподіляючи витрати, понесені заявником на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи та надані суду документи є підставою для повного відшкодування судом витрат на правничу допомогу з іншої сторони, адже цей розмір є доведений та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Керуючись статтями 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
на користь товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ 39861924) 
заборгованість за договором №71965236 від 29.07.2025 в сумі 1300 грн та кредитним договором №6557779 від 08.08.2025 в сумі 5593,5 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2471,24 грн і 4500 грн витрат на професійну правничу допомогу.? 
В задоволенні вимог про стягнення пені відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку оскарження, рішення набирає законної сили за результатом апеляційного провадження.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на нього безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Головуюча суддя      О. О. Літвин