Справа № 459/573/26 
Провадження № 2/459/226/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

08 травня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді Новосада М.Д.
з участю: секретаря судових засідань Козак І. Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И В : 

16.02.2026 позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В його обґрунтування вказала, що з 21.10.2006 по 09.12.2016 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач сплачував аліменти на користь позивачки на утримання дочки, проте ІНФОРМАЦІЯ_2 остання досягла повноліття, у зв`язку з чим, стягування аліментів припинено. На даний час, дочка ОСОБА_4 навчається у вищому навчальному закладі ПрАТ «Львівський інститут менеджменту», форма навчання денна, тому не моє змоги влаштуватися на роботу, а отже потребує матеріальної допомоги. Зазначила, що донька навчається за кошти фізичних осіб. Разом з тим, зазначила, що несе чималі витрати пов`язані із навчанням, зокрема витрати пов`язані із проживанням, проїздом, харчуванням, придбанням навчального інвентарю. Відповідно, вважає, що відповідач, як батько, також має надавати матеріальну допомогу. Тому, просить стягувати з нього на її користь аліменти на час навчання дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років. 
17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, при цьому зазначивши про повне підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, проте належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, що підтверджується довідками Укрпошти. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подавав, про причини неявки не повідомляв.
Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. 
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 09.12.2016 (а.с.9).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 (а.с.8). 
ОСОБА_3 є студентом денної форми навчання напряму підготовки D5 «Маркетинг», галузі знань D «Бізнес, адміністрування та право» за ступенем підготовки «бакалавр», завершення навчання 30 вересня 2029 року (а.с.12).
Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги (навчання) вищим навчальним закладом Приватне акціонерне товариство «Львівський інститут менеджменту», ОСОБА_3 здобуває вищу освіту у вищому навчальному закладі Приватне акціонерне товариство «Львівський інститут менеджменту» з 01.09.2025 по 30.06.2029 на денній формі навчання на платній основі. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 155 800 грн (п.2) (а.с.13-14).
Позивачка уклала договір оренди об`єкту у приватної особи (кімнати у квартирі) від 31.08.2025, згідно умов якого орендодавець передає в оренду кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для проживання дочки ОСОБА_3 , відповідно до якого, розмір орендної плати складає 7000 грн щомісячно (а.с.16).
За ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Так, згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Як роз`яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Отже, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання дитина не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. 
Відповідно до ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд виходить з того, що навчання ОСОБА_3 на стаціонарній формі виключає можливість власного працевлаштування, тому її потреба у матеріальній допомозі батьків є очевидною та встановленою.
На підставі наведеного, враховуючи, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, беручи до уваги прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2026 році, відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд врахувавши, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення витрат на навчання, з метою забезпечення рівних умов утримання усіх дітей, врахувавши вимоги розумності і справедливості, дійшов висновку щодо наявності підстав для застосування статті 199 СК України та підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) з 16.02.2026 року і до закінчення навчання 30.06.2029, але не довше як до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
У постанові від 23 січня 2019 року в справі № 346/103/17 Верховний Суд акцентує увагу на тому, що дитина, яка навчається на денній формі, не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. 
Щодо вимоги про стягнення з відповідача щомісячно аліментів у визначеному розмірі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, суд вважає, що така вимога не може бути задоволеною з наступних підстав.
Так, статтею 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.
Предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи на період її навчання.
Відтак, суд вважає необгрутованими є вимоги позивача в частині стягнення розміру аліментів, який повинен бути не меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з огляду на те, що чинними нормами СК України встановлено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановлений для стягнення аліментів для неповнолітніх дітей та не поширюється на випадки, передбачені ст.199 СК України.
Відтак позов підлягає задоволенню частково. 
Оскільки позивач відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подачу позову, в порядку розподілу судових витрат з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 1331,20 грн. судового збору за вимогу про стягнення аліментів на час навчання станом на момент подачі позову.
Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, 

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) в місяць, на період навчання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16.02.2026 до закінчення навчання 30.06.2029, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років. 
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 08.05.2026.

Суддя: М. Д. Новосад