Справа № 991/3914/26
Провадження 1-кс/991/3926/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
У Х В А Л А
30 квітня 2026 року          м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ВСТАНОВИВ:

23.04.2026 до Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, яка на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 23.04.2026 була передана на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 .

1.Зміст поданої скарги

У своїй скарзі ОСОБА_3 вказує, що 20.04.2026 він подав до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення головою Черкаської ОВА ОСОБА_5 та народним депутатом ОСОБА_6 корупційних кримінальних правопорушень. 
Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, а тому ОСОБА_3 звернувся із цією скаргою до Вищого антикорупційного суду у якій просить визнати бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України протиправною та зобов`язати їх внести відомості за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2.Позиція учасників судового засідання

У судовому засіданні ОСОБА_3 викладені в своїй скарзі вимоги підтримав та просив її задовольнити.
Представник Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 зазначив, що заява ОСОБА_3 зареєстрована в Національному антикорупційному бюро України 20.04.2026 за №L4925, результат її розгляду йому не відомий, однак відомості до ЄРДР не внесені.

3.Мотиви та оцінка слідчого судді

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, право на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем чи прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.
Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення).
Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування.
З наведених положень вбачається, що слідчий та прокурор хоча і не проводять до моменту внесення відомостей у ЄРДР перевірку обставин, викладених у заяві, однак аналізують її зміст, і саме ця інформація дає змогу визначити, чи містить заява достатньо відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Саме такий механізм початку досудового розслідування надає кожній особі право заявляти про їх вчинення та очікувати, що за відповідними фактами буде розпочате розслідування, водночас забезпечує можливість здійснювати досудове розслідування виключно за фактами вчинення кримінальних правопорушень та захищає інших осіб від необґрунтованого кримінального переслідування та процесуального примусу.
Вказане узгоджується з практикою Верховного Суду, який у своїх постановах наголошує на такому: 
(1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова ККС ВС від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); 
(2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова ККС ВС від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).
З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.
Як вбачається із поданої скарги та долучених до неї матеріалів, ОСОБА_3 вказує, що він володіє інформацією, отриманою у зв`язку з його професійною та громадською діяльністю, про системну злочинну діяльність організованої групи, яку очолюють голова Черкаської ОВА ОСОБА_5 та народний депутат України ОСОБА_6 . 
За твердженням заявника, на території Черкаської області була реалізована корупційна схема, метою якої є виведення значної площі державних лісів з-під контролю держави та їх фактичне використання у приватних комерційних інтересах.
Інша схема полягає у спробі заволодіти державним майном оборонно-промислового комплексу в особливо великих розмірах, яка не була реалізована з причин, що не залежали від волі вказаних осіб.
Також за заявник стверджує, що народний депутат України ОСОБА_6 лобіює інтереси ТОВ «Смілянський ливарний завод», співвласницею якого є його дружина, задля отримання таким підприємством замовлень від АТ АвтоКрАЗ на постачання ливарної продукції, що є економічно недоцільним, оскільки АТ АвтоКрАЗ має власне ливарне виробництво.
Окрім цього, ОСОБА_3 вказує, що в 2022 році у Черкаському обласному кардіологічному центрі нібито діяла протиправна схема, яка полягала у тому, що з пацієнтів неофіційно стягували значні кошти за лікування, після чого ці ж послуги оплачувалися державою через НСЗУ, що могло призводити до отримання закладом мільйонних незаконних доходів.
За вказаними фактами були подані заяви до правоохоронних органів, однак на переконання заявника, через вплив ОСОБА_6 на правоохоронні органи, керівництву Черкаського обласного кардіологічного центру вдалося уникнути кримінальної відповідальності.
Також, за твердженням заявник, нібито існує схема розкрадання бюджетних коштів під час закупівлі дронів для потреб Збройних Сил України, яка полягає у тому, що після передачі у військові частини дрони списують з формальних підстав, фактично не використовуючи, а потім повторно закуповують за бюджетні кошти. Це створює умови, за яких один і той самий товар оплачується багаторазово, що може свідчити про привласнення коштів, використання фіктивних постачальників та можливу причетність посадових осіб.
Також в заяві йдеться про масові розкрадання на будівництві доріг в Черкаській області, отримання «відкатів» від будівельних компаній що роблять ремонти та відбудови зруйнованих об`єктів за кошти Черкаської ОВА, розкрадання коштів при будівництві фортифікаційних споруд на Донецькому напрямку та впроваджені програм з модернізації систем оповіщення цивільного захисту (сирен) на всій території України.
Окрім всього, заявник вважає, що в діях голови Черкаської ОВА ОСОБА_5 наявні ознаки незаконного збагачення, адже володіє майном, вартість якого значно перевищує його законні доходи.
Отже, на думку ОСОБА_3 , за викладених ним в заяві обставин, в діях вказаних осіб вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191, 255, 364, 368, 369-2, 410 КК України.
Водночас, проаналізувавши подану скаргу, долучену до неї заяву, а також заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя не встановив відомостей, які б об`єктивно свідчили про ймовірність вчинення зазначених кримінальних корупційних правопорушень. Крім того, заявником не наведено будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.
Слідчий суддя звертає увагу, що ні до заяви, ні до скарги ОСОБА_3 не долучено жодного доказу на підтвердження викладених тверджень про наявність у діях зазначених осіб ознак будь-якого із злочинів, про які йдеться у заяві. За таких обставин наведені доводи мають характер припущень, які не можуть бути сприйнятті як об`єктивні дані. Водночас, самих лише припущень заявника недостатньо для висновку про наявність вказаних кримінальних правопорушень, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно вказаних ним осіб.
Отже, у заяві ОСОБА_3 не наведено достатніх даних та не підтверджено факти, що можуть свідчити про вчинення вказаних ним кримінальних правопорушень, а тому невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження інформації, зазначеної у такій заяві. 
Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні скарги  ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
2.Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.
3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя          ОСОБА_1