"28" квітня 2026 р. Справа № 367/13992/25 
Провадження № 2/370/189/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 рік с-ще Макарів 
Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бізяєвої Н.О. 
за участю секретаря судового засідання Мінасян Я.А.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-
ВСТАНОВИВ:
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення завданої шкоди в порядку регресу в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Просили суд стягнути з ОСОБА_1 , у разі відсутності у нього доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди, стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його матері ОСОБА_2 з припиненням цього обов`язку батька (матері) по досягненню ОСОБА_1 повноліття на користь МТСБУ коштів в розмірі понесених втрат: 52 800,52 грн - регламентна виплата за шкоду пов`язану з пошкодженням транспортного засобу, 3 440,00 грн - витрат пов`язаних із встановленням розміру збитків, 2 422,40 грн - сплаченого судового збору. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Позовна заява мотивована тим, що 02.01.2025 року о 18:22 год. по вул. Соборна в с. Рожів Бучанського району Київської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Урал», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійсним наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 26.02.2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, постановою встановлено факт порушення водієм транспортного засобу «Урал» ОСОБА_1 вимог пункту 12.1 ПДР. На момент вчинення правопорушення – 02.01.2025 року, ОСОБА_1 , 01.05.2008 був неповнолітнім - 17 років. З відомостей Єдиної централізованої бази даних МТСБУ та даними повідомлення про ДТП вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та страхового сертифікату «Зелена карта». Тому власник пошкодженого автомобіля «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування збитків. МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 52 800,52 грн. Крім того МТСБУ поніс витрати у розмірі 3 440,00 грн. пов`язані зі встановленням розміру збитків.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.01.2026 року справу передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року позовну заяву залишив без руху.
Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 13.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача всудове засіданняне з`явився, при цьому в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзиву на позовну заяву не подали. На адресу суду повернулись конверти із рекомендованими повідомленнями із позначкою «про отримання судової кореспонденції 14.04.2026».
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача в судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «за закінченням терміну зберігання», суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно достатті 280 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що спірні відносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
02 січня 2025 року о 18:22 по вул. Соборна в с. Рожів Бучанського району Київської області водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Макарівського районного суду Київської області від 26.02.2025 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому вказаним судовим рішенням, було встановлено факт порушення водієм транспортного засобу «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 вимог п. 12.1 ПДР України, що призвело до ДТП. 
Постанова не оскаржувалась та вступила в законну силу.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з п.п. 33.1.4 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , на час ДТП була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ5154754.
Власник «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_3 
30.01.2025 року потерпілий – власник «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернулася до МТСБУ з повідомленням про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 02.01.2025 року.
Відповідно до п. 41.1а ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Згідно відповіді від НПУ та даних Централізованої бази даних МТСБУ, на дату даної ДТП автомобіль марки «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до п. 3.9 «Положення про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Отже, станом на час вчинення ДТП власник автомобіля марки «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з висновком звіту №4580 від 03.03.2025 року вартість, відновлюваного ремонту транспортного засобу «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_2 , з врахуванням зносу та врахуванням ПДВ становить 59 051,41 грн.
В зв`язку з настанням події, передбаченої п.1 ч. 1 ст. 43 Закону №3720-ІХ, з урахуванням лімітів страхової відповідальності та інформації, наявної в розпорядженні МТСБУ, останнє 14.05.2025 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 52 800,52 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. 
Виплата була проведена на підставі наказу МТСБУ №3.1/14659 від 09.05.2025 року.
Також09.05.2025 відповідно платіжної інструкції №14453, МТСБУ здійснило виплату на користь ФОП ОСОБА_4 у розмірі 3 440,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №114855, згідно рахунку №4580 від 04.03.2025.
Відповідно до п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.
У відповідності до ст. 28 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст. 1179, 1180 ЦК України неповнолітня особа (у віці від 14 до 18 років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах.
Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У відповідності до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Постановою судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20 січня 2016 року по справі № № 6-2808цс15 зазначено наступне: потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Відповідно до ст. 38.1.1 б) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії.
Факт керування ОСОБА_1 автомобілем «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом підтверджується постановою Макарівського районного суду Київської області від 26.02.2025 року, яка не оскаржувалась та вступила в законну силу.
За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Таким чином, враховуючи, що ДТП була скоєна з вини ОСОБА_1 , відповідач керував автомобілем «УРАЛ», д.н.з. НОМЕР_1 , без права керування транспортним засобом, відтак у позивача виникло право регресної вимоги до особи, що завдала шкоду. Відповідачі в судове засідання не з`явилися та не представили суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Тому суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь МТСБУ матеріальної шкоди в розмірі 52 800,52 грн.
Згідно ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини.
Відповідно до ст. 1180 ЦК України, шкода, завдана неповнолітньою особою після набуття нею повної цивільної дієздатності, відшкодовується цією особою самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи, яка набула повної цивільної дієздатності, майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони дали згоду на набуття нею повної цивільної дієздатності і не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок цих осіб відшкодувати шкоду припиняється з досягненням особою, яка завдала шкоди, повноліття.
Відповідно до приписів ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність. Кредитор не може вимагати задоволення своєї вимоги від особи, яка несе субсидіарну відповідальність, якщо ця вимога може бути задоволена шляхом зарахування зустрічної вимоги до основного боржника.
В пункті 6 постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» також зазначено, що шкода, заподіяна неповнолітнім віком від 15 до 18 років, відшкодовується самим заподіювачем. Якщо в останнього немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної ним шкоди, відповідний обов`язок покладається на його батьків (усиновителів) або піклувальників за умови їх винної поведінки, що сприяла виникненню шкоди. Цей їх обов`язок припиняється при досягненні заподіювачем повноліття або появи в нього майна чи заробітку, достатніх для відшкодування шкоди.
Відповідач ОСОБА_1 на день виникнення спірних правовідносин був неповнолітнім. Станом на день розгляду цивільної справи ОСОБА_1 досяг повноліття, та відповідно ст.1180 ЦК України несе відповідальність за шкоду, завдану нею самостійно на загальних підставах.
Доказів того, що неповнолітня ОСОБА_1 немає майна або заробітку, достатнього для відшкодування заподіяної нею шкоди матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині «у разі відсутності у ОСОБА_1 доходу або майна, достатнього для відшкодування шкоди стягнення в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі – з його матері ОСОБА_2 , з припиненням цього обов`язку батька (матері) по досягненню ОСОБА_1 повноліття на користь МТСБУ» задоволенню не підлягає. 
Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-284, 351-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 52 800 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот) грн. 52 коп., а також вартість послуг експерта у розмірі 3 440 (три тисячі чотириста сорок) грн. 00 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України,не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 08 травня 2026 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:
Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України, юридична адреса: 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, код ЄРДПОУ: 21647131.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 

Суддя:  Н.О. Бізяєва