справа №176/567/26
провадження №1-кп/176/276/26

В И Р О К
Іменем України

28 квітня 2026 р. м. Жовті Води Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
з участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, який має на утримані неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій, студент 2 курсу Дніпровського Державного Аграрно-економічного Університету, працює фахівцем з технічного обслуговування каво машин на ТОВ «Компанія Магістр КАВА», колишнього військовослужбовця військової служби за мобілізацією на особливий період, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2025 року за № 62025050030002687
за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , 

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.03.2022 № 10 солдата запасу ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 1 відділення 3 взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , та в подальшому призначено на посаду снайпера (2 категорії) відділення снайперів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .
У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Проте ОСОБА_3 , у невстановлений час, але не пізніше 22.01.2024, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилитися від несення обов`язків військової служби, мотивуючи це небажанням їх виконувати, вирішив ухилитись від несення обов`язків військової служби шляхом обману командування військової частини НОМЕР_1 .
Після чого, в той же період часу, але не пізніше 12.01.2024 у ОСОБА_3 , який знаходився на території населеного пункту Нескучне Великоновосілківської селищної територіальної громади Волноваського району Донецької області, виник умисел на ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів та іншого обману в умовах воєнного стану, маючи неналежний морально-психологічний стан військовослужбовець зв`язався з іншою особою, а саме ОСОБА_7 , від якого отримав консультацію з приводу ухилення з військової служби шляхом можливого звільнення з лав Збройних Сил України шляхом підроблення документів. У подальшому ОСОБА_3 , розуміючи незаконний характер його дій, зібрав повідомлений йому пакет документів, які містили персональні дані щодо його матері ОСОБА_8 , а саме: копію аркушів паспорта, та перебуваючи на території Дніпровської обласної клінічної лікарні ім. І.І. Мечнікова поблизу адреси: м. Дніпро, площа Соборна, 14 особисто передав зазначений документ ОСОБА_7 . У подальшому військовослужбовець ОСОБА_3 , отримав поштовим відправленням ТОВ «Нова Пошта» підроблені документи від ОСОБА_7 , а саме довідку до акта огляду медико - соціально експертної комісії від 04.01.2024 Серії 12 ААГ №318039, виданої Міжрайонною Дніпровською медико-соціальною експертною комісією №2 у Дніпропетровській області, в яку були внесені неправдиві відомості щодо встановлення ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 другої групи інвалідності, за що особисто передав ОСОБА_7 грошові кошти в сумі в сумі 90000 гривень за вказані документи.
Реалізуючи злочинний умисел, 12.01.2024 солдат ОСОБА_3 , знаходячись у АДРЕСА_3 , подав рапорт командуванню військової частини НОМЕР_1 із завідомо неправдивими відомостями, які надають право звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд, за його матір`ю ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої є згідно з наданими підробними документами, інвалідність другої групи.
До рапорту про звільнення, солдат ОСОБА_3 додав в тому числі зазначений підробний документ, в якому містилися завідомо неправдиві відомості, а саме копію довідки до акта огляду медико - соціально експертної комісії від 04.01.2024 Серії 12 ААГ №318039, виданої Міжрайонною Дніпровською медико-соціальною експертною комісією №2 у Дніпропетровській області щодо встановлення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 другої групи інвалідності.
У довідці до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №318039 від 04.01.2024 внесені неправдиві відомості, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , їй встановлена друга (II) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на срок до 04.01.2025.
Внаслідок злочинних дій солдата ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.01.2024 № 8-РС останнього звільнено »з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто через сімейні обставини, пов`язані з необхідністю здійснювати догляд за його матір`ю.
Також ОСОБА_3 , будучи обізнаним з вимогами Законів України, зокрема Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», з 22.01.2024, фактично не перебуваючи на військовій службі, оскільки був незаконно звільнений із військової служби в порядку передбаченому підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та не мав фактичних та правових підстав для нарахування та виплати йому грошового забезпечення при звільненні, компенсацію за невикористану основну та додаткову відпустку в сумі 22379,91 грн., одноразову грошову допомогу при звільненні в сумі 18192,70 грн, з яких таким чином 40572,61 грн. отримано шляхом обману.
Таким чином, солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, шляхом обману, який виразився у підробленні інформації про необхідність постійного догляду за його матір`ю інвалідом II групи, 22.01.2024 безпідставно отримав нараховані та виплачені йому фінансово-економічним відділом військової частини НОМЕР_1 на картковий рахунок грошові кошти на загальну суму 40572, 61 (сорок тисяч п`ятсот сімдесят дві гривні 61 копійок), якими він незаконно заволодів, розпорядившись в подальшому на власний розсуд, чим державі в особі військової частини НОМЕР_1 , завдано матеріальної шкоди у вищевказаному розмірі.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, пояснив, що в лютому 2022 року пішов добровольцем захищати Батьківщину. Під час виконання бойових завдань порушився його стан здоров`я. Він був визнаний обмежено придатним. Під час несення військової служби загинуло багато його побратимів, він очікував переведення в іншу частину, але потім дізнався від інших військовослужбовців, що можливо зробити довідку і звільнитись зі служби. Він через застосунок зв`язався з особою, зустрівся з нею, надав копії документів та отримав довідку, по якій звільнився з військової служби. В скоєному щиро розкаюється. На службу повернутись не має можливості за станом здоров`я, втратив 25% працездатності, шкоду відшкодовано в повному обсязі. Просив не позбавляти його волі, оскільки має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, несе користь для суспільства. 
Крім того, обвинувачений в судовому засіданні просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_3  не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6  в судовому засіданні просила суд врахувати повне визнання вини її підзахисним, щире каяття та добровільне відшкодування шкоди. Враховуючи повне визнання вини її підзахисного та не оспорювання стороною захисту фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, вважала можливим розгляд даного кримінального провадження провести на підставі ч.3 ст.349 КПК України та враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, а також характеризуючі матеріали обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі. 
В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановивши всі обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.
Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3  у вчиненні ним кримінальних правопорушень за ст. 409 ч. 4, ст.. 190 ч.1 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні повністю. 
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.409 КК України як ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом підроблення документів, вчиненому в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3  покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину та кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий. Також суд враховує особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, раніше не судимий, приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, має захворювання опорно-рухового апарату та інші завхорювання, пов`язані із проходженням військової служби, на 25 % втратив працездатність, що підтверджується відповідними довідками, офіційно одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований, має постійне місце проживання. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно. 
Відповідно до досудової доповіді, складеної провідним інспектором Чечелівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ОСОБА_3 має середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливо без позбавлення або обмеження волі та він не становить небезпеку для суспільства.
Обставини, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, яке виразилося у визнанні та усвідомленні негативності скоєного діяння, готовності понести покарання, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилося у належній участі у слідчих діях, вчинення кримінального правопорушення, внаслідок збігу тяжких особистих обставин (психоемоційний стрес обвинуваченого, викликаний участю у бойових діях), добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.
Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальна міра покарання, за статтями КК України, за якими кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі та штрафу.
При цьому, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 409 КК України та його високу суспільну небезпеку в умовах воєнного стану, однак приймаючи до уваги особу винного, який є раніше не судимим, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а саме щире каяття, наявність вказаних вище обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відшкодування матеріальних збитків, досліджені судом дані про його особу (зокрема участь у бойових діях обвинуваченого ОСОБА_3 , стан його здоров`я, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки) та висновок органу пробації, суд вважає, що у своїй сукупності такі умови є винятковими та дають можливість суду ухвалити рішення про виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства, застосувавши ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, виконає покладені відповідно до ст.76 КК України обов`язки. 
Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.
Речові докази по справі, а саме оригінал рапорту про звільнення у запас ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія довідки до акта огляду медико-соціальною комісією № 318039 серія 12 ААГ на ім`я ОСОБА_8 ; нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія паспорту ОСОБА_8 ; оригінал документу зі зразком підпису ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія витягу з наказу № 22 від 22.06.2024; обхідний лист на солдата ОСОБА_3 ; заява ОСОБА_3 , диск з банківською інформацією – слід залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Redmi моделі Note 12 Рго з сім карткою НОМЕР_4 ; зошит у клітинку з чорновими записами; два блокноти з чорновими записами – слід повернути власнику ОСОБА_3 . 
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 та ч.4 ст.409 КК України і призначити йому покарання: 
- за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень; 
- за ч. 5 ст. 407 КК України - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч.3 ст. 72 КК України основне покарання за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу виконувати самостійно.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3  від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 3 (три) роки. 
На підставі п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази, а саме: оригінал рапорту про звільнення у запас ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія довідки до акта огляду медико-соціальною комісією № 318039 серія 12 ААГ на ім`я ОСОБА_8 ; нотаріально завірена копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія паспорту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; нотаріально завірена копія паспорту ОСОБА_8 ; оригінал документу зі зразком підпису ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія витягу з наказу № 22 від 22.06.2024; обхідний лист на солдата ОСОБА_3 ; заява ОСОБА_3 , диск з банківською інформацією – залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки Redmi моделі Note 12 Рго з сім карткою НОМЕР_4 ; зошит у клітинку з чорновими записами; два блокноти з чорновими записами - повернути власнику ОСОБА_3 . 
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду        
Дніпропетровської області       ОСОБА_10