ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/13686/25 суддя першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача - Воловика С.В.,
суддів - Осіпової О.О., Кравченка Є.Д., 
за участю секретаря судового засідання - Бетіна М.О.,
представника позивача - Капітоненка А.Ю.,
представника відповідача - Воскобійник І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі № 580/13686/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - апелянт, позивач ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області) у якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу № 8 від 02.12.2025. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.11.2025 у задоволенні позовних вимог відмовлено з тих підстав, що вчинення порушення ФОП ОСОБА_1 пунктів 1-3 частини першої й частини другої статті 46 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів» та статті 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції» підтверджено матеріалами справи, а виконання суб`єктом господарювання припису, виданого у зв`язку з установленням згаданих порушень, не може бути підставою для звільнення його від відповідальності, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 65 Закону України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин". 
Не погоджуючись з таким рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій вказує на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, у зв`язку з чим просить апеляційний суд скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, оскаржувану постанову про накладення штрафу скасувати. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначив, що за результатами перевірки, згідно з актом № 45 від 18.11.2025, відповідач дійшов висновку про порушення законодавства про харчові продукти та корми, зокрема: незабезпечення видалення харчових відходів якомога швидше з приміщень, де є харчові продукти (відсутній договір щодо утилізації харчових продуктів); розміщення харчових відходів у незакритих контейнерах, що не забезпечує максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію; недотримання відповідних положень законодавства щодо зберігання і утилізації (знищення) харчових та інших відходів (відсутній договір щодо їх утилізації (знищення)); незнищення харчових відходів відповідно до законодавства; незабезпечення обов`язкового вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції.
Разом з цим, ФОП ОСОБА_1 наголосив на тому, що під час адміністративного провадження та розгляду матеріалів протоколу № 5 від 18.11.2025, складеного у зв`язку з виявленням згаданих порушень, ним надавались копії документів, які спростовують висновки акту перевірки, а саме: наказ № 01/25 від 20.11.2025 про створення та затвердження складу робочої групи з розробки, впровадження та застосування постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи НАССР; договір № 14989-2025/КА від 01.11.2025 по наданню послуг з управління відходами, які утворюються в результаті господарської діяльності, укладений з ТОВ «Утільвтормпром» та додаткова угода до нього; акти прийому-передачі наданих послуг від 28.11.2025 та від 01.12.2025; документи про оплату послуг по договору № 14989-2025/КА від 01.11.2025; акт списання товарів № 0761 від 20.11.2025; та виписка з внутрішнього бухгалтерського реєстру на списання.
Проте, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, вирішуючи питання щодо накладення штрафу, зазначені документи не врахувало, мотиви такого неврахування у оскаржуваній постанові не навело.
Крім того, позивач зауважив на тому, що згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 303 від 13.03.2022 припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) юридичних та фізичних осіб на період воєнного стану, за виключенням наявності загрози що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини.
Водночас ні оскаржувана постанова, ні акт перевірки не містять інформації про те, що виявлені порушення створюють загрозу для життя та/або здоров`я людей і в чому ця загроза полягає. 
За таких обставин, ФОП ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову протиправною, а висновки суду першої інстанції про її відповідність критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України помилковими. 
Ухвалою апеляційного суду від 04.05.2026 відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву, витребувано справу із Черкаського окружного адміністративного суду.
Не погоджуючись з апеляційною скаргою, ГУ Держпродспоживслужби у Черкаській області у відзиві зазначило, що за результатами проведення позапланового інспектування складено акт № 45 від 18.11.2025, яким встановлено порушення вимог п. 3 ч. 2, ч. 3-5, ч. 8 ст. 20, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 25, ч. 1-2 ст. 37, п. 6 ч. 1 ст. 42, п. 1 ч.1 ст. 45, п. 1-3 ч. 1, ч. 2 ст. 46, п. 1-2, ч. 1, абз. 1-2 ч. 2 ст. 48, п. 3, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів», ст. 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», відповідальність за які передбачена пунктами 1, 2, 4 , 8, 16 частини першої статті 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин».
Так, керуючись статтею 66 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин» та відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру», 02.12.2025 головним державним інспектором, начальником Головного управління Бойко А.Ф. винесено постанову № 8 про накладення штрафу у розмірі шести мінімальних заробітних плат, що становить 48000,00 грн, за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів. 
Відповідач наголосив на тому, що під час здійснення 18.11.2025 заходу державного нагляду (контролю) відносно позивача документи що надавались під час розгляду питання про накладення штрафу, на які посилається позивач (договір на утилізацію відходів тощо) не були надані, а вимоги законодавства щодо зберігання і утилізації (знищення) харчових та інших відходів ФОП ОСОБА_1 фактично не були дотримані.
Крім того ГУ Держпродспоживслужби зауважило, що наявність договору не спростовує факт того, що на момент перевірки позивач, як оператор ринку харчових продуктів, не дотримувався процедур поводження з відходами. Цей договір є лише наміром здійснювати утилізацію, а не доказом фактичного дотримання санітарних норм у повсякденній діяльності. 
Також відповідач звернув увагу на те, що за змістом частин 14, 15 статті 66 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», за результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення штрафу; 2) про закриття справи. 
При цьому, постанова у справі має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; 2) дату і місце розгляду справи; 3) відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); 4) опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; 5) посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи; 6) посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення; 7) прийняте у справі рішення. 
Тобто беручи до уваги відсутність законодавчої унормованості щодо відображення у постанові того, що не передбачено Законом, на переконання ГУ Держпродспоживслужби у Черкаській області не мало нормативних передумов для відображення у цій постанові мотивів не врахування документів, наданих ФОП ОСОБА_1 під час розгляду протоколу № 5 від 18.11.2025 та вирішення питання щодо накладення штрафу. 
З огляду на зазначене, відповідач вважає оскаржувану постанову правомірною а апеляційну скаргу - необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. 
Ухвалою суду від 21.05.2025 розгляд апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 призначено у відкритому судовому засіданні на 10.06.2026 об 11 год 30хв.
Заслухавши повноважних представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів встановила наступне.
У зв`язку з надходженням звернення ОСОБА_2 від 09.11.2025, на виконання наказу ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області № 1261-од від 17.11.2025 «Про позапланове інспектування», 18.11.2025 проведено позапланове інспектування з використанням засобу відеофіксації щодо дотримання вимог законодавства у сфері безпечності та якості харчових продуктів ФОП ОСОБА_1 , кав`ярня-пекарня «Bakery» за адресою: АДРЕСА_1 .
Перед початком здійснення позапланового заходу посадовими особами відповідача уповноваженій особі позивача адвокату Капітоненку А.Ю. надано копію посвідчення (направлення) № 40 від 17.11.2025 та пред`явлено службове посвідчення, що засвідчує посадову особу.
За результатами позапланового інспектування складено акт № 45 від 18.11.2025, яким встановлено порушення вимог п. 3 ч. 2, ч. 3-5, ч. 8 ст. 20, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 25, ч. 1-2 ст. 37, п. 6 ч. 1 ст. 42, п. 1 ч.1 ст. 45, п. 1-3 ч. 1, ч. 2 ст. 46, п. 1-2, ч. 1, абз. 1-2 ч. 2 ст. 48, п. 3, 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів», ст. 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», а саме: потужність не має державної реєстрації, оператор ринку здійснює обіг харчових продуктів, отриманих з потужностей, що не пройшли державну реєстрацію або не отримали експлуатаційний дозвіл, та/або використовує такі харчові продукти у виробництві інших харчових продуктів, вимоги до обігу об`єктів санітарних заходів не дотримуються, вимоги щодо вилучення/відкликання з обігу харчових продуктів, що не відповідають вимогам та/або параметрам безпечності, та інформування компетентного органу про такі випадки не виконується, залежно від типу, розміру та виду діяльності на потужності немає приміщення для чищення, дезінфекції і зберігання робочих інструментів та обладнання, які виготовлені з нержавіючих матеріалів, легко чистяться, забезпечені гарячою та холодною водою, чищення та дезінфекція здійснюються у такий спосіб, що не забезпечує захист від появи ризику забруднення (використання миючих та дезінфікуючих засобів, які не призначені для використання в харчовій промисловості), видалення харчових відходів якомога швидше з приміщень, де є харчові продукти, не забезпечено; харчові відходи розміщуються у не закритих контейнерах, що не забезпечує максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію; 9) оператор ринку не дотримується відповідних положень законодавства щодо зберігання і утилізації (знищення) харчових та інших відходів та не має договору щодо їх утилізації (знищення); харчові відходи не знищуються відповідно до законодавства; обов`язкове вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції не забезпечено; на потужності не контролюється допуск персоналу (відсутній журнал здоров`я), персонал потужностей не проходить навчання щодо гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів, не контролюється допуск персоналу, який хворіє, та/або є носієм хвороб, що можуть передаватися через харчові продукти та/або через відповідні технологічні процеси, оператором ринку не контролюється персонал потужності, який хворіє, та/або є носієм хвороб, що можуть передаватися через харчові продукти та/або через відповідні технологічні процеси, який може перебувати в контакті з харчовими продуктами, харчові продукти не захищено від будь-якого забруднення на всіх стадіях виробництва, переробки та/або обігу, небезпечні та/або неїстівні речовини не маркуються та не зберігаються в окремих безпечних контейнерах, постійно діючі процедури, засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках, не розроблено та не запроваджено. 
У зв`язку з цим 18.11.2025 заступником начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Черкаського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області складено та вручено уповноваженій особі ФОП ОСОБА_1 протокол № 05 про порушення пункту 1 частини першої статті 65 Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», пунктів 1-3 частини першої та частини другої статті 46 Закону України «Про основні принципи та вимоги щодо безпечності та якості харчових продуктів», статті 5 Закону України «Про вилучення з обігу, переробку, утилізацію, знищення або подальше використання неякісної та небезпечної продукції», у якому зазначено про не забезпечення видалення харчових відходів якомога швидше з приміщень, де є харчові продукти (відсутній договір щодо утилізації харчових продуктів); розміщення харчових відходів у не закритих контейнерах, що не забезпечує максимальний рівень захисту та їх дезінфекцію; не дотримання відповідних положень законодавства щодо зберігання і утилізації (знищення) харчових та інших відходів та відсутності договору щодо їх утилізації (знищення); не знищення відповідно до законодавства харчових відходів; не забезпечення обов`язкового вилучення з обігу неякісної та небезпечної продукції.
Також державним інспектором, заступником начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини було видано припис про усунення порушень вимог законодавства про харчові продукти № 17 від 19.11.2025 (терміни виконання до 28.11.2025, 01.12.2025, 08.12.2025 та 20.02.2026).
Під час розгляду згаданого протоколу на спростування доводів щодо наявності порушень, позивач надав відповідачу документи, а саме: наказ № 01/25 від 20.11.2025 про створення та затвердження складу робочої групи з розробки, впровадження та застосування постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи НАССР; договір № 14989-2025/КА від 01.11.2025 по наданню послуг з управління відходами, які утворюються в результаті господарської діяльності, укладений з ТОВ «Утільвтормпром» та додаткова угода до нього; акти прийому-передачі наданих послуг від 28.11.2025 та від 01.12.2025; документи про оплату послуг по договору № 14989-2025/КА від 01.11.2025; акт списання товарів № 0761 від 20.11.2025; та виписка з внутрішнього бухгалтерського реєстру на списання.
Втім, 02.12.2025 відповідачем було винесено постанову № 8 про накладення штрафу у розмірі шести мінімальних заробітних плат, що становить 48000,00 грн, за порушення встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та обігу харчових продуктів 
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права й дотримання норм процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справи та їх правову оцінку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та організаційні засади державного контролю, що здійснюється з метою перевірки дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин, визначаються Законом України "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин" № 2042-VIII від 18.05.2017 (далі - Закон № 2042-VIII). 
Статтею 11 Закону № 2042-VIII встановлено, що під час здійснення заходів державного контролю державні інспектори та державні ветеринарні інспектори мають право: безперешкодного доступу без попередження до потужностей під час їх роботи; здійснювати інспектування потужностей, випробувальних лабораторій, що розміщуються на потужностях і пов`язані з виробництвом та/або обігом харчових продуктів, кормів, побічних продуктів тваринного походження, ветеринарних лікарських засобів, а також тваринницьких потужностей; здійснювати відбір зразків з метою перевірки відповідності законодавству про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин; проводити аудит постійно діючих процедур, заснованих на принципах НАССР, за умови наявності відповідної підготовки; перевіряти документи щодо дотримання операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин і отримувати їх копії; здійснювати інтерпретацію результатів лабораторних досліджень (випробувань) зразків; видавати приписи щодо усунення порушень цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин; збирати докази, що підтверджують порушення операторами ринку цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин, у тому числі здійснювати відбір зразків; здійснювати позапланові інспектування потужностей з метою перевірки виконання операторами ринку приписів, розпоряджень та рішень, прийнятих за результатами здійснення попередніх заходів державного контролю.
Відповідно до статті 15 Закону № 2042-VIII оператор ринку під час здійснення заходів державного контролю, зокрема, має право: вимагати від державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю, дотримання цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин; перевіряти наявність у державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів, інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю, службового посвідчення (документа, що посвідчує особу); одержувати копії направлення на проведення інспектування або аудиту; не допускати державних інспекторів та державних ветеринарних інспекторів до здійснення інспектування та аудиту, якщо: інспектування або аудит здійснюється з порушенням вимог щодо періодичності інспектування та аудиту, встановленої щорічним планом державного контролю, та за відсутності підстав для проведення позапланових заходів державного контролю; державний інспектор або державний ветеринарний інспектор не надав копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; державний інспектор або державний ветеринарний інспектор не вніс запис про здійснення відповідного заходу державного контролю до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (у разі надання такого журналу оператором ринку); бути присутнім під час здійснення заходів державного контролю, залучати до здійснення таких заходів юридичних і фізичних осіб, за умови що такі особи не перешкоджають здійсненню відповідних заходів; вимагати нерозголошення інформації з обмеженим доступом, що належить оператору ринку; одержувати та ознайомлюватися з актами державного контролю, актами відбору зразків, розпорядженнями, приписами, рішеннями; надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до актів державного контролю, актів відбору зразків протягом п`яти робочих днів з дня отримання таких актів оператором ринку; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні рішення, дії та бездіяльність посадових осіб компетентного органу та інших осіб, які здійснюють заходи державного контролю.
На виконання статті 16 Закону № 2042-VIII оператор ринку зобов`язаний: допускати державних інспекторів, державних ветеринарних інспекторів та інших визначених цим Законом осіб до здійснення заходів державного контролю, за умови дотримання ними порядку здійснення державного контролю, передбаченого цим Законом; усувати виявлені невідповідності шляхом здійснення корекцій та коригувальних дій; надавати документи, пояснення, іншу інформацію з питань, що виникають у зв`язку із здійсненням заходів державного контролю; забезпечувати умови для відбору зразків; одержувати примірник припису, розпорядження, рішення, акта або іншого документа, складеного за результатами заходу державного контролю; повідомляти компетентний орган про виявлення в обігу небезпечних харчових продуктів та кормів.
Згідно зі статтею 18 Закону № 2042-VIII державний контроль здійснюється компетентним органом, крім випадків, встановлених цим Законом. Державний контроль має бути ризик-орієнтованим та здійснюватися з періодичністю, що є достатньою для досягнення цілей цього Закону.
Заходи державного контролю здійснюються без попередження (повідомлення) оператора ринку, крім аудиту та інших випадків, коли таке попередження є необхідною умовою забезпечення ефективності державного контролю. 
Заходи державного контролю можуть здійснюватися позапланово у разі виявлення невідповідності або появи обґрунтованої підозри щодо невідповідності, а також в інших встановлених законом випадках.
Пунктом 1 частини першої статті 65 Закону № 2042-VIII встановлено, що порушення юридичними особами і фізичними особами - підприємцями встановлених законодавством гігієнічних вимог до виробництва та/або обігу харчових продуктів або кормів, тягне за собою накладення штрафу на юридичних осіб у розмірі десяти мінімальних заробітних плат, на фізичних осіб - підприємців - у розмірі шести мінімальних заробітних плат;
Відповідно до частини першої статті 66 Закону № 2042-VIII провадження у справах про порушення юридичними особами та фізичними особами - підприємцями цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин здійснюється відповідно до положень цієї статті.
Протокол про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин (далі - протокол) за результатами здійснення заходів державного контролю мають право складати державні інспектори та державні ветеринарні інспектори.
У протоколі зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, щодо якої складено протокол (найменування та місцезнаходження юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання фізичної особи - підприємця, адреса відповідної потужності, контактні дані); місце, час вчинення і суть вчиненого порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин; посилання на положення нормативно-правового акта (із зазначенням відповідної статті, пункту, її частини чи абзацу), яке було порушено особою, щодо якої складено протокол; посилання на акт державного контролю та інші докази, якими підтверджується вчинення порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин особою, щодо якої складено протокол; прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання, контактні дані свідків та/або потерпілих та їхні пояснення (за наявності); пояснення особи, щодо якої складено протокол, або її представника чи запис про відмову від надання пояснень; інші відомості, що сприяють всебічному та об`єктивному розгляду і вирішенню справи (за наявності) (частини третя, четверта статті 66 Закону № 2042-VIII).
Відповідно до частин шостої, сьомої статті 66 Закону № 2042-VII особа, щодо якої складено протокол, або її представник має право викласти у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, своє пояснення щодо змісту протоколу, засвідчивши їх особистим підписом. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від надання таких пояснень у протоколі робиться відповідний запис. Викладені у протоколі або на окремому аркуші, що додається до нього, пояснення свідків та/або потерпілих засвідчуються їхніми підписами.
Протокол складається у двох примірниках та підписується особою, яка його склала. Один примірник протоколу вручається під розписку особі, щодо якої складено протокол, або її представникові, а другий - зберігається у компетентному органі або його територіальному органі. У разі відмови особи, щодо якої складено протокол, або її представника від отримання примірника протоколу в ньому робиться відповідний запис, і не пізніше наступного робочого дня після складення протокол надсилається такій особі рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання особою, щодо якої складено протокол, інформації про її місцезнаходження (місце проживання) протокол надсилається за відповідною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, і вважається врученим незалежно від факту його отримання такою особою.
Згідно з частиною восьмою статті 66 Закону № 2042-VIII справа про порушення цього Закону, законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин (далі - справа) розглядається компетентним органом або його територіальними органами. Від імені зазначених органів розглядати справи мають право головні державні інспектори та головні державні ветеринарні інспектори.
Справа розглядається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання відповідною посадовою особою протоколу та інших матеріалів справи. За письмовим клопотанням особи, щодо якої складено протокол, розгляд справи відкладається, але не більше ніж на десять робочих днів, для подання нею додаткових матеріалів або з інших поважних причин.
Запрошення для участі у розгляді справи учасника адміністративного провадження, особи, яка сприяє розгляду справи, здійснюється відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру". 
Особа, щодо якої складено протокол, має право ознайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, оскаржувати постанову у справі. (частини дев`ять, десять, дванадцять статті 66)
За результатами розгляду справи головний державний інспектор (головний державний ветеринарний інспектор) виносить одну з таких постанов: про накладення штрафу; про закриття справи (частина 14 статті 66)
Частиною п`ятнадцятою статті 66 Закону № 2042-VIII встановлено, що постанова у справі має містити: прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка винесла постанову; дату і місце розгляду справи; відомості про особу, щодо якої винесено постанову, а також потерпілого (за наявності); опис обставин, встановлених під час розгляду справи, та доказів, що їх підтверджують; посилання на положення законодавства, які були порушені, та/або зазначення підстав для закриття справи; посилання на положення закону, які передбачають відповідальність за правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова про накладення штрафу має відповідати вимогам до виконавчого документа, передбаченим Законом України "Про виконавче провадження".
На виконання частини шістнадцятої статті 66 Закону № 2042-VIII постанова у справі вручається особі, щодо якої її винесено, чи її представникові у порядку, визначеному Законом України "Про адміністративну процедуру".
Потерпілий та особа, щодо якої винесено постанову у справі, мають право оскаржити її в адміністративному порядку, визначеному Законом України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, або до суду в порядку, визначеному законом, протягом одного місяця з дня її винесення. Скарга на постанову у справі, подана в адміністративному порядку, залишається без розгляду у разі оскарження цієї постанови до суду (частина сімнадцять статті 66).
Отже, за змістом наведених норм, органи державного контролю мають право проводити перевірки операторів ринку, у тому числі позапланово - у випадках, передбачених законом. У разі виявлення порушень оператором ринку, зокрема, складається протокол, у якому зазначаються суть порушення, порушені норми законодавства та докази, якими це підтверджується. За результатами розгляду протоколу виноситься постанова про накладення штрафу або про закриття справи. Постанова про накладення штрафу повинна містити визначену законом інформацію та відповідати вимогам до виконавчого документа, а також може бути оскаржена в адміністративному порядку або в суді.
Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що правове регулювання державного контролю за дотриманням операторами ринку законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин не обмежується виключно Законом України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я тварин та благополуччя тварин» - відповідні правовідносини регулюються також і нормами Закону України «Про адміністративну процедуру» № 2073-IX від 17.02.2022 (далі - Закон № 2073-IX), які підлягають застосуванню у сукупності.
Так відповідно до статті 52 Закону № 2073-IX адміністративний орган досліджує обставини, що мають значення для вирішення справи, виходячи з принципів законності та офіційності.
Адміністративний орган визначає відповідно до законодавства способи та обсяг встановлення обставин справи. При цьому адміністративний орган не обмежений доводами учасників адміністративного провадження, наданими ними доказами та клопотаннями.
Адміністративний орган повинен неупереджено дослідити всі обставини справи, у тому числі ті, що є сприятливими, а також ті, що є несприятливими для учасників адміністративного провадження.
Статтею 54 Закону № 2073-IX передбачено, що учасник адміністративного провадження має право подати до адміністративного органу свої пояснення та/або зауваження у справі, включно з доказами, на будь-якому етапі провадження до моменту прийняття адміністративного акта, а в разі проведення слухання у справі - до дня проведення або під час слухання.
За результатами розгляду справи адміністративний орган у межах своїх повноважень приймає адміністративний акт (стаття 69 Закону № 2073-IX).
За змістом статей 70, 71 Закону № 2073-IX адміністративний акт, як правило, приймається у письмовій (електронній або паперовій) формі. У випадках, передбачених законом, у тому числі з метою запобігання загрозі життю, здоров`ю громадян, майну або громадській безпеці, адміністративний акт може бути прийнято в усній формі.
Письмовий адміністративний акт або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, складається із вступної, мотивувальної, резолютивної та заключної частин.
Адміністративний акт містить підпис та/або печатку (у тому числі електронні), якщо інше не передбачено законом, та повне ім`я відповідальної посадової особи адміністративного органу.
У вступній частині зазначаються найменування адміністративного органу, дата прийняття адміністративного акта та його реєстраційний номер, відомості в обсязі, достатньому для встановлення особи адресата адміністративного акта, та його контактні дані.
Мотивувальна частина адміністративного акта складається згідно з вимогами цього Закону.
У резолютивній частині адміністративного акта зазначається суть прийнятого за результатами розгляду справи рішення. Крім того, можливе викладення додаткових положень, визначених цією статтею.
У заключній частині зазначаються строк набрання адміністративним актом чинності та спосіб визначення такого строку. В адміністративному акті, який негативно впливає на право, свободу чи законний інтерес особи або покладає на неї певний обов`язок, зазначаються строки і порядок його оскарження (у тому числі найменування та місцезнаходження адміністративного органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов). У разі якщо подання скарги чи пред`явлення позову не зупиняє дію адміністративного акта, у заключній частині повинна міститися вказівка на такий винятковий правовий наслідок з посиланням на правові підстави для такого винятку.
На виконання статті 72 Закону № 2073-IX адміністративний акт, прийнятий у письмовій формі, або усний адміністративний акт, підтверджений у письмовій формі, повинен мати мотивувальну частину (крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті). Мотивування (обґрунтування) адміністративного акта в письмовій формі повинно забезпечувати особі можливість правильно його зрозуміти та реалізувати своє право на оскарження адміністративного акта.
У мотивувальній частині адміністративного акта зазначаються: дата подання заяви або скарги та стислий зміст вимоги, що в ній міститься (у разі прийняття акта за заявою або скаргою особи); фактичні обставини справи; зміст документів та відомості, враховані під час розгляду справи; посилання на докази або інші матеріали справи, на яких ґрунтуються висновки адміністративного органу; детальна правова оцінка обставин, виявлених адміністративним органом, та чітке зазначення висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки виявлених обставин.
Відсутність в адміністративному акті мотивувальної частини, складеної відповідно до вимог цього Закону, має наслідки, встановлені цим Законом.
Відповідно до статті 87 Закону № 2073-IX, адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема: прийнятий адміністративним органом, що: не мав на це повноважень; використав дискреційні повноваження незаконно; суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта; порушує норми матеріального права; не відповідає принципам адміністративної процедури.
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особа, щодо якої здійснюється провадження, має право подавати докази на спростування наявності порушень аж до моменту прийняття рішення у справі. Прийнятий за результатами провадження адміністративний акт повинен містити мотивувальну частину, яка має забезпечувати особі можливість правильно зрозуміти прийняте рішення та реалізувати своє право на оскарження, та в якій наводиться правова оцінка наданих доказів із чітким зазначенням, чи були вони враховані, а у разі їх неврахування - з яких підстав. Відсутність у рішенні мотивів щодо врахування чи неврахування поданих особою доказів є порушенням вимог до змісту адміністративного акта, що робить таке рішення протиправним.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, у період після складання протоколу № 5 від 18.11.2025 про порушення законодавства про харчові продукти та корми і до прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу ФОП ОСОБА_1 подавав до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області документи на підтвердження відсутності зафіксованих у протоколі порушень.
Водночас зі змісту протоколу слухання в адміністративній справі № 8 від 02.12.2025 вбачається, що в ньому лише наведено перелік документів, поданих позивачем, та зазначено про їх аналіз начальником ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області, проте не наведено жодних мотивів, з яких такі документи були відхилені або визнані недостатніми для спростування висновків, викладених у протоколі.
Оскаржувана постанова № 8 від 02.12.2025 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 також містить лише загальне посилання на те, що її прийнято на підставі поданих документів та матеріалів справи, без конкретизації таких документів і без зазначення причин їх врахування чи відхилення.
Отже, приймаючи рішення про накладення штрафу, орган контролю не навів у мотивувальній частині постанови жодних аргументів щодо неврахування документів та пояснень, поданих позивачем на спростування встановлених порушень. Така обставина свідчить про те, що надані особою докази фактично не отримали належної правової оцінки, а відповідач не пояснив, чому вважає їх недостатніми або такими, що не впливають на висновок про наявність порушення.
З огляду на зазначене колегія суддів робить висновок про те, що постанова № 8 від 02.12.2025 не відповідає вимогам статті 72 Закону № 2073-IX, оскільки не містить належного обґрунтування мотивів прийнятого рішення. Відсутність оцінки доводів та доказів особи унеможливлює перевірку правильності висновків органу контролю та перешкоджає ефективній реалізації права на оскарження.
Колегія суддів також наголошує, що відповідно до статті 87 Закону № 2073-IX адміністративний акт є правомірним лише за умови його відповідності вимогам закону як за формою, так і за змістом. Прийняття постанови без належної оцінки документів, поданих особою на свій захист, свідчить про порушення вимог до змісту адміністративного акта та невідповідність такого рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, зокрема щодо його обґрунтованості та вмотивованості.
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.
Частинами першою - третьою статті 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. (частина друга статті 317 КАС України).
Таким чином, з урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи та дослідивши надані докази, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв`язку з цим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та скасування постанови № 8 від 02.12.2025.
Керуючись статтями 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі № 580/13686/25 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 31.03.2026 у справі № 580/13686/25 - скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області про накладення штрафу № 8 від 02.12.2025. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.
В повному обсязі постанова складена 15.06.2026.

Суддя-доповідач С.В. Воловик

Судді Є.Д. Кравченко

О.О. Осіпова