Справа № 185/8620/24
Провадження № 2/185/1896/26
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

11 червня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Гоцій А.В., представника Відповідача ОСОБА_1 , адвоката Васильченко Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В
19.08.2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом у якому просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором №483418-КС-001 про надання кредиту від 21.12.2023 року, що становить 186853,89 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 43500.00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 138734.52 грн; суми прострочених платежів за комісією – 4619.37 грн. та витрати на судовий збір. 
21 листопада 2024 р. Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області було прийнято заочне рішення, яким позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_2 - задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором № 483418-КС-001 про надання кредиту від 21.12.2023 року 186853,89 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 43500.00 грн; суми прострочених платежів по процентах – 138734.52 грн; суми прострочених платежів за комісією – 4619.37 грн.
Відповідачка не погодилась з вищезазначеним заочним рішенням суду та подала заяву про перегляд заочного рішення суду. 
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 скасовано заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.11.2024 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив наступне. Відповідач має заборгованість перед Позивачем, проте добровільно борг не повертає. У зв`язку з тим, що відповідач борг не повертає, позивач був змушений звернутися з позовом до суду.
Представник Відповідача в заяві про перегляд заочного рішення суду зазначила про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що Позивач надавав кредитні кошти Відповідачу. Також вважає, що сума нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 138 734,52 грн, тобто у більш ніж 3 рази більше ніж саме тіло кредиту 44000,00 грн несправедливі та неспівмірні з тілом кредиту. Також Відповідач вважає, що умова в договорі про розмір відсотків в день 2,0 % є нікчемною, оскільки вона суперечить вимогам закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023 і яким встановлено обмеження нарахованих відсотків в день – не більше 1%. Щодо нарахованої комісії у розмірі 4619,37 грн - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був належним чином повідомлений. В додаткових поясненнях від 06.10.2025 зазначив, що просить суд, розглядати справу за його відсутності.
Представник Відповідача в судовому засіданні заперечувала у повному обсязі проти задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» з підстав, зазначених у заяві про перегляд заочного рішення суду. 
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні обставини.
Відповідачем дійсно підписаний Договір № 483418-КС-001 про надання кредиту від 21.12.2023 року з Позивачем. 
Проте, сума нарахованих Позивачем відсотків за користування кредитними коштами не відповідає вимогам чинного законодавства.
Як встановлено судом, відповідно до п. 2.4 кредитного договору № 483418-КС-001 від 21.12.2023, процентна ставка за день становить 2,00% (тіло кредиту 44000,00 грн, нараховані Позивачем відсотки 138 734,52 грн);
Суд вважає даний пункт нікчемним, оскільки він суперечить вимогам закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24.12.2023.
Даним Законом, статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено частиною 5: максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. 
Частиною 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Тобто, так як дія договору № 483418-КС-001 від 21.12.2023 продовжувалась після 24.12.2023, то на даний договір поширюється цей пункт.
Пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. 
У той же час, перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. 
Враховуючи, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, то проценти у відповідності до чинного законодавства повинні бути нараховані у розмірі, що не перевищує 1% в день.
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Разом з тим, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. 
Частиною 1 ст. 27 ЦК України визначено, що правочин, що обмежує можливість фізичної особи мати не заборонені законом цивільні права та обов`язки, є нікчемним. 
Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.
Частиною 1 ст. 1057-1 ЦК України визначено, що у разі визнання недійсним кредитного договору, суд за заявою сторони в обов`язковому порядку застосовує наслідки недійсності правочину, передбачені частиною першою статті 216 цього Кодексу, та визначає грошову суму, яка має бути повернута кредитодавцю.
Водночас, ч. 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Разом з тим, відповідно до ч. 4, 5 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Таким чином, вищезазначений пункт договору є нікчемним в силу приписів ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно інформації, опублікованої на офіційному сайті Національного банку України, в 2024-2025 роках розмір облікової ставки (% річних) становив: з 26.01.2024 року по 14.03.2024 року 15,0 %; з 15.03.2024 року по 25.04.2024 року 14,5%; з 26.04.2024 року по 13.06.2024 року 13,5%; з 14.06.2024 року по 12.12.2024 року 13,0%; з 13.12.2024 року по 23.01.2025 року 13,5%; з 24.01.2025 року 14,5%.
Відповідачем надано контррозрахунок, відповідно до якого заборгованість по кредитному договору № 483418-КС-001 від 21.12.2023 становить 46976,96 грн, з яким суд погоджується. 
Суд відмовляє також і щодо нарахованої Позивачем комісії у розмірі 4619.37 грн, адже Позивачем не доведено за які саме послуги Відповідач повинен сплатити цю комісію. Жодних доказів на вчинення Позивачем дій, які становлять плату по комісії Позивачем не зазначено. 
Відповідно ж до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Таким чином, за вищезазначених обставин, позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 46976,37 грн.
Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, а оскільки позовні вимоги задоволені частково, то судовий збір вираховується наступним чином:
46976,96 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 186853,89 грн (заявлені позовні вимоги) = 25,14% (процент задоволених позовних вимог), 2422,40 грн (загальні судові витрати) х 25,14% : 100% = 608,99 грн).
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд
У Х В А Л И В
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) заборгованість за Договором № 483418-КС-001 про надання кредиту від 21.12.2023 року у розмірі 46976,96 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 43500.00 грн та суми прострочених платежів по процентах у розмірі 3476,96 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239), судовий збір у розмірі 608,99 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя:	  	В. О. Головін