Справа № 182/733/25
Провадження № 2/0182/4340/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

05.05.2026 року        м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., розглянувши у м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:

10.02.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (далі ТОВ «Цикл Фінанс») звернулось до суду з даним позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначають, що 24.07.2017 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №26250020253204 (Договір-1). У відповідності до умов договору банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату (проценти та комісії) за користування кредитними коштами. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 
Крім того, 31.10.2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №22038000092968 (Договір-2). У відповідності до умов договору банк надає клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату (проценти та комісії) за користування кредитними коштами. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 
15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора за Договором-1 та Договором-2.
На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду з цим позовом, заборгованість відповідача за Договором-1 становить 45 701,61 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 24 031,09 грн., заборгованість за відсотками 21 670,52 грн., заборгованість по комісії – 0 грн. 
На дату звернення ТОВ «Цикл Фінанс» до суду з цим позовом, заборгованість відповідача за Договором-2 становить 5 345,68 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 376,37 грн., заборгованість за відсотками 21 670,52 грн., заборгованість по комісії – 1 964,13 грн. 
На момент подання позовної заяви зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитними договорами відповідачем не виконано ані первісному кредитору, ані новому, у зв`язку з чим наявну заборгованість в сумі 45 701,61 грн. та в сумі 5 345,68 грн. позивач просив стягнути на свою користь, а також відшкодувати судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, просить стягнути з відповідача за Договором – 1 збитки від інфляції в сумі 850,29 грн. та 138,26 грн. – 3% річних, за Договором – 2 збитки від інфляції в сумі 119,47 грн. та 19,43 грн. – 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України. 
Ухвалою про відкриття провадження від 18.02.2025 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали, на подання відзиву на позовну заяву (а.с.102-103). 
У прохальній частині позову представник позивача Дорошенко М.А. просила розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала (а.с.12).
10.04.2025 року до канцелярії суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Чуприни Є.А. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини. Щодо Договору -1 зазначив, що він є комплексним договором про надання банківських послуг, сформований на підставі Універсального договору банківського обслуговування клієнтів (УДБО), однак позивач не надав доказів, що відповідач був ознайомлений із УДБО. Доступ до тарифів банку має лише позивач, а копії даних документів до матеріалів справи не додані. Крім того, в розрахунку заборгованості зазначено, що відповідач отримав кошти в розмірі 25 000,00 грн., що суперечить умовам договору, згідно якого кредитний ліміт становить 12 500,00 грн., і позивачем не надано документу, який би підтвердив надання відповідачу коштів в зазначеному розмірі. Щодо Договору-2, представник відповідача посилається на ті ж обставини. Зазначає, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору, факт ознайомлення відповідача із УДБО та Тарифами банку, факт наявності заборгованості за спірним договором; факт перерахування коштів ОСОБА_1 після укладення спірних договорів. Також із наданих документів (виписок по рахунках) неможливо встановити чи відносяться вони до спірних договорів або чи належать вони відповідачу (а.с.107-112). 
Суд, дослідивши надані докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності доводи, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного.
Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Судом встановлено, що 24.07.2017 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Комплексний договір про надання банківських послуг №26250020253204-КР про встановлення кредитного ліміту, згідно якого банком відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 12 500,00 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії, розмір якої може бути збільшений до 200 000 грн., строком на 12 місяців з пролонгацією з оплатою реальної процентної ставки 58,89% річних (а.с.15).
Банк взяті на себе зобов`язання виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти, останній користувалася наданими коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 24.07.2017 року по 14.12.2021 року (а.с.72-95).
Крім того, 31.10.2018 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №22038000092968 (а.с.16).
Згідно з п. 1.1 даного Договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти у тимчасове платне користування, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредит (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання у порядку, встановленому договором.
Кредит надавався на наступних умовах: сума кредиту 4 700,13 грн., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 30.10.2023 року, на споживчі потреби, процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом – 56,0% річних, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості – 1,99% від суми кредиту.
АТ «Банк Кредит Дніпро» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши позичальнику кошти, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 31.10.2018 року по 14.12.2021 року (а.с.50-68).
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором, яка станом на дату складання позовної заяви становить:
- за Договором-1: 45 701,61 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 24 031,09 грн., заборгованість за відсотками 21 670,52 грн., заборгованість по комісії – 0 грн.;
- за Договором-2: 5 345,68 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 376,37 грн., заборгованість за відсотками 5,18 грн., заборгованість по комісії – 1 964,13 грн.
Розмір заборгованості за спірними кредитними договорами підтверджується наданим позивачем розрахунками (а.с.69-71, 95 зворот-96), а також виписками по особовому рахунку відповідача, згаданими вище.
Так, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом із тим, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена в п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75.
Отже, банківська виписка (облікова) з рахунків позичальника є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18; від 23.09.2019 року у справі №910/10254/18.
А отже суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині та вважає, що факт укладання кредитних договорів, факт перерахування кредитних коштів відповідачу, факт наявності заборгованості, а також сума заборгованості є доведеними позивачем належними та допустимими доказами та не викликають сумнівів у суду.
Суд також критично оцінює посилання відповідача щодо не ознайомлення його з УДБО та Тарифами банку, оскільки дане твердження спростовується його власним підписом, поставленим в Договорі-1, в пункті 12 якого зазначено, що він ознайомлений та згоден зі всіма умовами договору про надання платіжної картки, кредитного договору, у тому числі умовами Заяви про відкриття поточного рахунку, Заяви про надання кредиту, УДБО, Тарифів, а також зі змістом статей 190 «Шахрайство» і ст.222 «Шахрайство з фінансовими ресурсами» КК України; а також підписом в Договорі-2, в пункті 3.6.4 якого зазначено, що відповідач ознайомлений з умовами УБДО та погоджується з ними. 
15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора за Договором-1 від 24.07.2017 року та Договором-2 від 31.10.2018 року, у відповідності до умов якого АТ «Банк Кредит Дніпро» передало (відступає) ТОВ «Цикл Фінанс» за плату належні йому Права Вимоги (а.с.30-31).
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору не виконав, таким чином, ТОВ «Цикл Фінанс» набуло права грошової вимоги до нього:
за Договором -1 в сумі 45 701,61 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 24 031,09 грн., заборгованість за відсотками 21 670,52 грн., заборгованість по комісії – 0 грн., що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року (а.с.20); 
за Договором – 2 в сумі 5 345,68 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту – 3 376,37 грн., заборгованість за відсотками 5,18 грн., заборгованість по комісії – 1 964,13 грн., що підтверджується Витягом з Реєстру боржників до Договору факторингу №15/12/2021 від 15.12.2021 року (а.с.19).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку належним чином не виконала, своєчасно, в порядку, передбаченому договорами, кошти в повному обсязі не повернула.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
На підставі Договору факторингу, копія котрого наявна у справі, банк передав позивачеві своє право вимоги до відповідача.
Відомостей про добровільну сплату боргу новому кредиту справа не містить. Будь-яких спростувань доказів, що подані позивачем до суду на обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, відповідачем не надано.
Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором-1 по тілу кредиту в сумі 24 031,09 грн., нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 21 670,52 грн., що в загальній сумі становить 45 701,61 грн.; за Договором -2 по тілу кредиту в сумі 3 376,37 грн., нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 5,18 грн., що в загальній сумі становить 3 381,55 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Також суд враховує що 3% річних та інфляційні витрати нараховувались виключно до 23 лютого 2022 року.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню за Договором-1: 850,29 грн. збитків від інфляції за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року та 3% річних за цей же період в розмірі 138,26 грн.: за Договором-2: 119,47 грн. збитків від інфляції за період з 15 грудня 2021 року по 23 лютого 2022 року та 3% річних за цей же період в розмірі 19,43 грн., а тому позов в цій частині також підлягає задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення прострочених комісій у розмірі 1 964,13 грн. (за Договором-2), суд враховує правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року № 204/224/21, у якій суд дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Також, відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
Таким чином, оскільки зміст укладеного кредитного договору не розкриває суті комісії і, при цьому, комісія банком нараховується відповідачу за дії, які банк здійснює на власну користь, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення заборгованості за простроченою комісією у розмірі 1 964,13 грн.
З урахуванням наведеного, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню за Договором-1 в сумі 45 701,61 грн. + 850,29 грн. + 138,26 грн., а всього 46 690,16 грн.; за Договором-2 в сумі 3 381,55 грн. + 119,47 грн. + 19,43 грн., а всього 3 520,45 грн.
Відповідно до ч. 8.ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. було укладено Договір про надання правової допомоги № 16/05 від 16.05.2023 року (а.с.28-29). До Договору долучено ордер, адвокатське свідоцтво, Акт приймання-передачі наданих послуг №11 від 30.01.2025 року з описом виконаних адвокатом робіт та їх вартістю, а також платіжну інструкцію №9522 від 31.01.2025 року про перерахування позивачем адвокату ОСОБА_2 гонорару в сумі 7 570,00 грн. (а.с. 17).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позову (96,24%), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 331,32 грн. (2 422,40 грн./ 100 х 96,24 (відсоток задоволення позову) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7285,37 грн. (7 570,00/100 х 96,24). 
Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 141, 259, 264-265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 215, 509, 512-514, 516, 525, 526, 546, 549, 550, 610-612, 626, 628, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077,1078, 1082 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за кредитним договором №26250020253204 від 24.07.2017 року в сумі 46 690,16 (сорок шiсть тисяч шiстсот дев`яносто гривень 16 коп.), яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 24 031,09 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам – 21 670,52 грн.; збитків від інфляції – 850,29 гривень; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України – 138,26 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за кредитним договором №22038000092968 від 31.10.2018 року в сумі 3 520,45 (три тисячі п`ятсот двадцять грн. 45 коп.), яка складається з: заборгованості по тілу кредиту – 3 376,37 грн.; простроченої заборгованості по відсоткам – 5,18 грн.; збитків від інфляції – 119,47 грн.; 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України – 19,43 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ 43453613) витрати по оплаті судового збору у розмірі  2 331,32  грн. (дві тисячі триста тридцять одна грн. 32 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 285,37 (сім тисяч двісті вісімдесят п`ять грн. 37 коп.).
На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення.

Суддя:	  	О.  В.  Рунчева