Ширяївський районний суд Одеської області

04.05.2026  	Справа №: 518/545/26 Провадження № 2-а/518/5/2026	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року
Ширяївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Тарасенка М.С.,
секретаря судового засідання Логвенюк О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646) про оскарження постанови ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -
ВСТАНОВИВ:

В березні 2026 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить: скасувати постанову серії ЕНА № 6812937 від 11 березня 2026 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Щодо судових витрат позивач просить: стягнути з Департаменту патрульної поліції на його користь сплачений судовий збір.
В обґрунтування позову позивач послався на те, що 11.03.2026 року співробітником Управління патрульної поліції в Одеській області Ротар О.С. була винесена оскаржувана постанова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту. Згідно з постановою, позивач, керуючи автомобілем BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , у с. Іванове по вул. Шкільній рухався зі швидкістю, що перевищувала дозволену, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС008449.
Позивач вважає притягнення до адміністративної відповідальності незаконним, оскільки, на його думку, прилад TruCAM використовувався з порушенням вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а саме — у ручному режимі, що могло вплинути на правильність фіксації швидкості. Крім того, позивач зазначає про порушення працівником поліції порядку розгляду справи, зокрема нероз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП, ненадання можливості скористатися правовою допомогою адвоката та заявити відповідні клопотання. Також позивач посилається на невідповідність спеціального звання посадової особи, зазначеного у постанові, даним службового посвідчення поліцейського, що, на його думку, свідчить про істотні порушення вимог закону при винесенні постанови.
Від представника відповідача Рудика В.П., надійшов відзив на позов в якому він просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву громадянина ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі — без задоволення.
В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема відеозаписом з приладу TruCAM та іншими матеріалами справи.
Представник посилався на положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», які надають право поліції використовувати технічні засоби фото- та відеофіксації правопорушень, у тому числі у різних режимах їх застосування.
Також зазначив, що прилад TruCAM є технічним засобом, який відповідно до його конструктивних особливостей та технічної документації може використовуватись у ручному режимі, що підтверджується інструкціями виробника, метрологічними документами та судовою практикою.
Крім того, представник відповідача вказує, що доводи позивача щодо порушення процедури фіксації правопорушення, недопустимості доказів та порушення права на захист є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами та спростовуються матеріалами справи.
На підтвердження правомірності своїх дій відповідач також подав до суду відеозаписи з приладу TruCAM та нагрудних відеореєстраторів поліцейських, які відображають обставини фіксації правопорушення.
Розгляд справи здійснено у спрощеному порядку без виклику сторін. 
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши наведені обставини, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Так, предметом розгляду даної справи є законність постанови по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП України справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.
За змістом статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у тому числі передбачених частиною першою статті 122).
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.
Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Пунктом 1.9 розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч. 1 ст. 122 КУпАП).
З матеріалів справи вбачається, що у відношенні позивача було прийнято постанову та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 11.03.2026 року о 16 год. 33 хв. по вул. Шкільна, села Іванове позивач керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю руху 77 км/год в межах населеного пункту, де допустима швидкість руху не більше 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 27 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТruCam TС008449, камери 471665, 474495 чим порушив п. 12.4 ПДР (порушення швидкісного режиму в населених пунктах).
Положення статті 251 КУпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Тобто, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.
Суд зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM II LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення Правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.
Згідно технічних характеристик, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM II» LТI 20/20, спроможний робити фото- та відео зйомку в автоматичному режимі, тому його покази можливо розцінювати, як беззаперечний доказ по справі.
Згідно з офіційним листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01 жовтня 2019 року № 22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути установлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі.
В разі коливань під час вимірювання, що можуть призвести до більшої похибки (недостатньої стійкості лазеру), прилад показує, повідомлення про помилку, а не видає результат з хибними відомостями вимірювань.
Отже, оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки факт фіксування швидкості лазерним приладом TruCAM, серійний номер ТС008449, відображено в спірній постанові.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O’Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Таким чином, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена уповноваженою посадовою особою в межах наданих повноважень, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, з дотриманням вимог чинного законодавства.
Доводи позивача щодо неправомірного використання приладу TruCAM, порушення порядку розгляду справи, а також щодо невідповідності відомостей про посадову особу, яка винесла постанову, не знайшли свого належного підтвердження під час судового розгляду та спростовуються матеріалами справи.
Отже, підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування суд не вбачає, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст.122,241-246,255,286 КАС України,ст. 293 КУпАП, суд -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції (ЄДРПОУ 40108646) про оскарження постанови ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М. Тарасенко