Справа № 308/4355/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
20 травня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В.В., за участю секретаря судового засідання - Авдєєвої К.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», в інтересах якого діє представник Марія Хлопкова, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
23 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8994326 від 26.04.2025 в сумі 81 880,00 грн., судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 26.04.2025 ТОВ «АВЕНТУС» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №8994326 на суму 28 000,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора С1462. 26.04.2025 первісний кредитор ініціював переказ коштів на платіжну карту відповідача. Відповідач не виконував умови кредитного договору, не сплачував платежі.
В подальшому відповідач збільшим суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 40 000,00 грн. 
Позивач вказує, що кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЙТЕК» з відміткою та листом №11896/25-Е від 09.12.2025 з відміткою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
Представник позивача зазначає, що 03.12.2025 між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу №03122025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників №б/н від 03.12.2025 до договору факторингу №1 та акту приймання-передачі реєстру боржників від 03.12.2025 до договору факторингу №1 до позивача перейшло право вимоги до відповідача.
Вказує, що станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за даним договором.
Позивач вказує, що загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 101 880,00 грн, яка складається з наступного: 40000,00 грн заборгованість по кредиту; 41 880,00 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 20000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Вказана сума підтверджується випискою з особового рахунку на період 03.12.2025-15.02.2026.
Позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються, у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 81 880,00 грн.
На підставі наведеного, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 8994326 від 26.04.2025 у розмірі 81 880,00 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено відповідачу строк на подання відзиву; задоволено клопотання позивача та витребувано в від банка-емітента АТ "СЕНС БАНК" (ЄДРПОУ: 23494714, електронна адреса: ccd@sensebank.com.ua) інформацію про те, чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжну картку (платіжні картки): маска Карти: НОМЕР_6 про факт зарахування коштів: зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_7 за період від 26.04.2025 до 01.05.2025 в сумі 28000,00 грн.; емітент Карти - АТ "СЕНС БАНК"; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_7 за період від 27.04.2025 до 02.05.2025 в сумі 12000,00 грн.; емітент Карти - АТ "СЕНС БАНК"; - чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); - чи є/був номер телефону НОМЕР_2 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): маска Карти: НОМЕР_6 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), та іншу інформціцю щодо зарахування коштів.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення судом заочного рішення в справі не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем до суду не подано.
За загальним правилом ч. 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З огляду на викладене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивачки, наданою у письмовому клопотанні про розгляд справи без участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 26.04.2025 між ТОВ «АВЕНТУС» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №8994326 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до умов договору передбачено, що сума кредиту(загальний розмір) складає: 28000,00 гривень, строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,95 % в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо Споживач до 11.05.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Денна процентна ставка на дату укладання Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,00% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (100800,00 грн. /28000,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 1,00% в день. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 1,00% в день. Розрахунок денної процентної ставки за формулою наведеною в Законі України «Про споживче кредитування»: (100590,00 грн. /28000,00 грн. )/ 360 дн. * 100% = 1,00% в день. Загальні витрати на дату укладення Договору складають: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 100800,00 грн. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 100590,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2899,03% річних. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2835,68% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 128800,00 грн. За стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 128590,00 грн.
Відповідно до витягу з довідки про перерахування коштів на картку відповідача вказано, що ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" повідомляє про успішність наступних операцій, згідно договору про організацію переказу грошових коштів №190122-1 від 19.01.2022 та договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_3 від 04.07.2024. 
Перерахування коштів на картку відповідача за 26.04.2025 на суму 40000 грн підтверджується відповіддю АТ «СЕНС БАНК», наданою на виконання ухвали суду від 26.03.2026 про витребування доказів у даній справі, а саме зазначено, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 є клієнтом банку, на його імя відкрито картку за номером № НОМЕР_4 рахунок до карти № НОМЕР_5 , додано виписку про рух коштів по картці за період 26.04.2025 по 02.05.2025 з відображенням зарахування коштів в сумі 28 000,00 грн. та 12 000,00 грн. Фінансовим номером за платіжною карткою № НОМЕР_4 за період з 26.04.2025 по 02.05.2025 є +38 0500433474, та такий номер знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 . 
Згідно з детальним розрахунком заборгованості заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №8994326 від 26.04.2025 - сума заборгованості 101 880,00 грн, яка складається з наступного: 40000,00 грн заборгованість по кредиту; 41 880,00 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 20000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
03.12.2025 ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ТОВ «Юніт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу №03122025, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог №б/н від 03.12.2025 до договору факторингу ТОВ «Юніт Капітал» отримало право вимоги до відповідача за договором №03122025 від 16.04.2025 на загальну суму відступленої грошової вимоги 101 880,00 грн, яка складається з наступного: 40000,00 грн заборгованість по кредиту; 41 880,00 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 20000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (графа 2155).
Перехід права вимоги також підтверджується долученими актом приймання-передачі з реєстром боржників та копією платіжної інструкції № 747 від 10.12.2025 на суму 3 338 015,00 грн. плати за відступлення права вимоги згідно договору відступлення прав вимоги №03122025 від 03.12.2025.
Відповідно до виписки з особового рахунку за Договором про надання споживчого кредиту № 8994326 від 26.04.2025 Заборгованість перед ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» за Кредитним договором станом на 15.02.2026 (включно) складає 101 880,00 грн, яка складається з наступного: 40000,00 грн заборгованість по кредиту; 41 880,00 грн заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 20000,00 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Позивач вживав заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення на адресу відповідача досудової вимоги про погашення кредитної заборгованості вих. № 25771508792 від 05.02.2026, однак вказана вимога залишилася без відповіді та задоволення. 
Згідно з наданим розрахунком заборгованості, загальна сума боргу станом на момент подання позову складала 101 880,00 грн, враховуючи штрафні санкції. Проте, звернувшись до суду, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» скористалося правом на диспозитивність, передбаченим ст. 13 ЦПК України, та обмежило свої позовні вимоги лише сумою основного боргу (тіла кредиту), нарахованих процентів. Таким чином, предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 81 880,00 грн, без урахування штрафних санкцій (пені та штрафів).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Таким чином, суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 2 ст. 615 ЦК України).
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі №191/5077/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010).
З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним кредитним договором, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитом.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідач, своєю чергою, всупереч умовам кредитного договору, не здійснила платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
Судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасного повернення грошових коштів, на час звернення позивача до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, грошові кошти позивачу в повному обсязі не повернув, тому позивачем правомірно пред`явлено вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 40 000,00 грн.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до закріпленої в ст. 13 ЦПК України диспозитивності, як основної засади цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору.
Суд доходить висновку, що факти виникнення між позивачем та відповідачем кредитних правовідносин, отримання відповідачем та використання коштів, утворення заборгованості по оплаті тіла кредиту, процентів підтверджені належними, допустимими і достатніми доказами.
З матеріалів справи вбачається, що зобов`язання по сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі аборгованості по процентам в розмірі 41 880,00 грн. відповідачем також не виконанні, відтак наявні підстави для задоволення позову в цій частині.
Отже, такі факти та обставини позивач довів, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 8994326 від 26.04.2025 у розмірі 81 880,00 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 40000,00 грн., та заборгованості по процентам в розмірі 41 880,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2662,40 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, стороною позивача подано до суду: Договір правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, Додаткову угоду № 25771508792 від 20.01.2026 до Договору правничої № 20/01/26-02 від 20.01.2026, Акт прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги згідно Договору правничої допомоги.
Водночас, стороною позивача не надано суду документального підтвердження, що витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. було сплачено на рахунок Адвокатського бюро «Тимошенко та партнери», а тому вимога позивача про стягнення з відповідача судових витрат в сумі 7000,00 грн., пов`язаних з правничою допомогою, до задоволення не підлягає, оскільки понесення позивачем таких витрат не підтверджено документально.
Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 279, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 8994326 від 26.04.2025 в розмірі 81 880,00 (вісімдесят одна тисяча вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) грн., що складається із 40 000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 41 880,00 грн. заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі 2 662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) грн.
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» у відшкодуванні витрат за надання професійної правової допомоги.
Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, код ЄДРПОУ: 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 22.05.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області       В. В. Чепка