ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17692/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року (суддя Турова О.М.) в адміністративній справі №160/17692/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення про перерахунок пенсії Центрального об`єднаного управління ПФУ у м. Дніпрі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 03.06.2024р. №912010809688;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати при призначенні пенсії по інвалідності ІІІ групи (з 20.04.2024р.) ОСОБА_1 показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності (2024 рік), тобто за 2021-2023 роки, а також здійснити виплату пенсії з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що з 14.12.2015 року йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 20.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення йому пенсії по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Однак при переведенні на пенсію по інвалідності відповідачем застосовано показник середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а не за три календарні роки, які передують року звернення за призначенням пенсії по інвалідності із чим не погоджується позивач, що і стало підставою для звернення до суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у задоволені позову відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги зазначено, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058-VI не остаточно регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом на інший. Так, законодавець при переведенні з одного виду пенсії на інший визначив можливість, а не обов`язковість врахування заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Так, врахування заробітної плати (доходу) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій ст. 40 Закону №1058-VI, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії застосовується лише при бажанні особи, якій здійснюється переведення пенсії з одного виду на іншій. В цьому випадку показник середньої заробітної плати, який застосовується при визначенні заробітку для обчислення пенсії, має бути незмінним лише при підтвердженим бажанні вищевказаної особи. Позивач такого бажання не висловлював.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З 14.12.2015р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
20.04.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою щодо призначення йому пенсії по інвалідності ІІІ групи відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
На підставі вказаної заяви відповідачем здійснено переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до ст.33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з врахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.
10.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою щодо пенсійного забезпечення, зокрема, щодо здійснення перерахунку призначеної позивачеві пенсії по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки.
Листом №35698-26754/Г-01/8-0400/24 від 19.06.2024 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для здійснення йому перерахунку пенсії по інвалідності із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, адже ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності в рамках одного закону, а саме Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону України №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ст. 10 цього Закону особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Положеннями ст.26 Закону України №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Згідно з ч.1 ст.27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 вказаного Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 вказаного Закону.
Статтею 33 Закону №1058-IV визначено, що пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.
Непрацюючі особи з інвалідністю II групи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та особи з інвалідністю III групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 28 цього Закону.
Згідно зі статтею 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №336/372/16-а.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 з 14.12.2015 року призначено пенсію за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, а з 20.04.2024 року позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до ст.33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Отже, у випадку із заявою позивача про переведення його із пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-ІV на пенсію по інвалідності відповідно до ст.33 Закону №1058-IV має місце переведення ОСОБА_1 із одного виду пенсії на інший в межах одного Закону, тобто Закону №1058-IV.
При проведенні такого переведення з одного виду пенсії на інший пенсійним органом при обчисленні пенсії застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався та застосований пенсійним органом під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Отже, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення особи за призначенням пенсії, при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 травня 2020 року у справі №334/13/16-а(2а/334/85/16) та від 17.05.2021р. у справі №185/1473/17.
Оскільки позивач отримував пенсію за віком, призначену та обчислену йому згідно із Законом №1058-IV, відповідно переведення його на пенсію по інвалідності, обчислення якої проводиться в такому ж порядку і за таких же підстав згідно із Законом №1058-IV, тобто в межах одного Закону, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави для застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, саме за 2021-2023 роки, тому відповідно відсутні підстави вважати, що відповідач вчинив протиправні дії, провівши обчислення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення, саме за 2014-2016 роки, тобто із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення особи за призначенням пенсії, який вже був застосований при обчисленні пенсії позивача раніше.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова 

суддя О.М. Лукманова