154/1244/26 
2/154/1038/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
заочне
09 червня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області
у складі:
головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
25 березня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року у загальному розмірі 24 104,60 грн.
Стислий виклад позовних вимог.
Позивач посилався на те, що 07 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено договір № 555254-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному Законом України «Про електронну комерцію», з використанням одноразового ідентифікатора UA-0217.
За твердженням позивача, відповідно до умов кредитного договору відповідачці було надано кредит у розмірі 17 000,00 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути отримані кошти, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку і строки, визначені договором.
Позивач зазначав, що кредитні кошти були перераховані на банківську картку відповідачки № НОМЕР_1 , зазначену нею під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті.
Позивач вказував, що відповідачка належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, здійснила лише часткову оплату в загальному розмірі 5 000,00 грн, у зв`язку з чим станом на 13 березня 2026 року утворилась заборгованість за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту в загальному розмірі 24 104,60 грн.
Зазначена сума, за розрахунком позивача, складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 34,60 грн; суми заборгованості по штрафах - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України - 8 500,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 3 570,00 грн.
У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року в розмірі 24104,60 грн, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Крім того, представник позивача просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою від 01 квітня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою від 02 квітня 2026 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано в Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» докази, які підтверджують або спростовують факт емітування відповідачці платіжного засобу - банківської картки № НОМЕР_1 , а також докази щодо зарахування на рахунок відповідачки кредитних коштів за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року.
04 травня 2026 року до суду надійшла інформація Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.
Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, однак у судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Своїм правом на подання відзиву, доказів на спростування заявлених позовних вимог та контррозрахунку заборгованості відповідачка не скористалася.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
З урахуванням повторної неявки відповідачки, її належного повідомлення про розгляд справи, неподання нею відзиву та відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд постановив проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статей 223, 280 ЦПК України.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З наданої позивачем анкети клієнта, сформованої з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» https://my.bizpozyka.com, вбачається, що позичальницею за спірним кредитом зазначена ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , документ, що посвідчує особу, - паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 0712, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .
У цій же анкеті зазначено інформацію щодо бажаного кредиту: сума бажаного кредиту - 17 000,00 грн, дата отримання кредиту - 07 жовтня 2025 року, електронна адреса позичальниці - ІНФОРМАЦІЯ_2 , фінансовий номер телефону позичальниці - НОМЕР_4 , номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів - НОМЕР_1 .
З наданої позивачем візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 07 жовтня 2025 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» на сайті https://my.bizpozyka.com зафіксовано послідовність дій ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 555254-КС-002.
Зокрема, у візуальній формі послідовності дій зазначено, що 07 жовтня 2025 року о 10:10:04 клієнт, використовуючи номер телефону, ідентифікувався в інформаційно-телекомунікаційній системі та зайшов в особистий кабінет.
07 жовтня 2025 року о 10:10:05 товариством здійснено перевірку теперішнього статусу клієнта.
07 жовтня 2025 року о 10:11:55 клієнт передав інформацію щодо обраних ним умов кредиту, тобто надав необхідну інформацію для формування товариством пропозиції клієнту.
07 жовтня 2025 року о 10:11:57 товариством надано клієнту в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту для ознайомлення та підписання.
07 жовтня 2025 року о 10:11:57 товариством сформовано запит на генерацію та відправку одноразового ідентифікатора для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення. У документі зазначено, що клієнту на номер телефону відправлено смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором UA-1598 для підписання паспорта споживчого кредиту та інформаційного повідомлення.
07 жовтня 2025 року о 10:12:28 клієнт ознайомився та підписав одноразовим ідентифікатором UA-1598 паспорт споживчого кредиту та інформаційне повідомлення про отримання згоди від третіх осіб на передачу та обробку їх персональних даних.
07 жовтня 2025 року о 10:11:59 товариством сформовано шаблон оферти, тобто направлено та розміщено клієнту в інформаційно-телекомунікаційній системі індивідуальну оферту з відповідними активними посиланнями, яка містила істотні умови договору.
07 жовтня 2025 року о 10:12:29 товариством сформовано одноразовий ідентифікатор для підписання договору та відправлено в смс-повідомленні на номер телефону клієнта одноразовий ідентифікатор UA-0217.
07 жовтня 2025 року о 10:13:15 клієнтом здійснено підписання договору, а саме акцептовано умови оферти шляхом надсилання товариству акцепту та підписання договору одноразовим ідентифікатором UA-0217.
07 жовтня 2025 року о 10:13:06 договір підписано товариством кваліфікованим електронним підписом відповідальної особи товариства.
З наданої позивачем пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту № 555254-КС-002 вбачається, що 07 жовтня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, запропонувало ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Зазначена оферта містить відомості про кредитодавця: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, рахунок НОМЕР_5 в АТ «ПРИВАТБАНК», код ЄДРПОУ 41084239, телефон 0800211503, вебсайти https://bizpozyka.com/ та https://tpozyka.com/. Також у документі зазначено підписувача з боку товариства - ОСОБА_2 , тип підпису - кваліфікований електронний підпис, посада підписувача - директор, дата підписання - 07 жовтня 2025 року 10:12:01.
З наданого позивачем акцепту пропозиції укласти договір про надання кредиту № 555254-КС-002 вбачається, що ОСОБА_1 зазначила про ознайомлення з умовами пропозиції ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, та про повне і безумовне прийняття й акцептування таких умов.
В акцепті зазначено персональні дані позичальниці: ПІБ - ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 0712 17 листопада 2018 року, місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , номер особистого електронного платіжного засобу - НОМЕР_6 , телефонний засіб зв`язку - НОМЕР_7 , електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_2, поштова адреса - АДРЕСА_5, АДРЕСА_2 .
У цьому ж акцепті зазначено, що документ підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0217, номер телефону: НОМЕР_4 , дата та час підписання - 07 жовтня 2025 року 10:13:06.
З наданого позивачем договору № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року вбачається, що він укладений між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», ідентифікаційний код юридичної особи 41084239, в особі директора ОСОБА_2, та ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з використанням інформаційно-комунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1.1 договору визначено, що акцепт - це відповідь заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції (оферти) кредитодавця укласти договір в електронній формі. Акцепт здійснюється в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця шляхом введення одноразового ідентифікатора та натискання кнопки «ПІДПИСУЮ».
Пунктом 1.3 договору визначено, що заявка - це анкета встановленої кредитодавцем форми, інтегрована в інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця, яка заповнюється позичальником з метою вчинення електронного правочину, отримання кредиту, ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця та містить дані, необхідні для прийняття кредитодавцем рішення щодо видачі чи відмови у видачі кредиту.
Пунктом 1.9 договору визначено, що одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує позичальник для ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, а також для прийняття пропозиції укласти електронний договір. У цьому ж пункті договору зазначено, що одноразові ідентифікатори надсилаються кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, наданим позичальником, зокрема у смс-повідомленні, з використанням сучасних сервісів передачі даних, електронним листом або шляхом дзвінку та повідомлення одноразового ідентифікатора.
Відповідно до пункту 2.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 17 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію у порядку та на умовах, визначених договором і правилами надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА».
Пунктом 2.2 договору визначено тип кредиту - кредит.
Пунктом 2.3 договору передбачено, що строк, на який надається кредит, становить 23 дні.
Пунктом 2.4 договору встановлено процентну ставку за кредитом - 0,01 % в день, фіксована. У цьому ж пункті зазначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку дії договору, а встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктом 2.5 договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 3 570,00 грн. У цьому ж пункті зазначено, що комісія нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту, її розмір залишається незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений кредитодавцем в односторонньому порядку.
Пунктом 2.7 договору визначено загальний розмір наданого кредиту - 17 000,00 грн.
Пунктом 2.8 договору встановлено строк дії договору - до 29 жовтня 2025 року.
Пунктом 2.9 договору визначено орієнтовну загальну вартість наданого кредиту - 20 743,06 грн.
Пунктом 2.10 договору визначено загальні витрати за кредитом - 3 743,06 грн.
Пунктом 2.11 договору зазначено орієнтовну реальну річну процентну ставку - 2615,51 %.
Пунктом 2.12 договору визначено денну процентну ставку - 0,96 %.
За змістом наданого позивачем паспорта споживчого кредиту, позичальниці надано інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування, суму кредиту 17 000,00 грн, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб надання кредиту, процентну ставку, тип процентної ставки, комісію за надання кредиту та інші платежі, пов`язані з кредитом.
З наданих позивачем правил надання споживчих кредитів для продукту «Кредит до 26 днів» ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», затверджених наказом директора від 18 лютого 2025 року № 2-ОД, вбачається, що ці правила набрали чинності 20 лютого 2025 року о 12:00.
Пунктом 1.3 правил визначено, що для договорів, які укладаються в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», ці правила є невід`ємною частиною договору.
Пунктом 1.4.1 правил передбачено, що акцепт - це відповідь заявника про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця укласти договір в електронній формі, який здійснюється в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця шляхом введення одноразового ідентифікатора та натискання кнопки «ПІДПИСУЮ».
Пунктом 1.4.9 правил визначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором як дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються заявником або позичальником до інших електронних даних та надсилаються кредитодавцю.
Пунктом 1.4.15 правил визначено одноразовий ідентифікатор як алфавітно-цифрову послідовність, яку отримує позичальник для ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця, а також для прийняття пропозиції укласти електронний договір. У цьому ж пункті передбачено, що одноразові ідентифікатори надсилаються кредитодавцем позичальнику каналом комунікації, наданим позичальником, зокрема у смс-повідомленні, з використанням сучасних сервісів передачі даних, електронним листом або шляхом здійснення дзвінку та повідомлення одноразового ідентифікатора.
Окремо щодо умов договору про нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України.
Пунктом 7.5 договору № 555254-КС-002 передбачено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або суми кредиту у визначені договором терміни позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 ЦК України.
У цьому ж пункті договору зазначено, що проценти річних нараховуються за кожен день прострочення на суму заборгованості, яка включає прострочені проценти за користування кредитом та/або суму простроченої комісії та/або суму неповернутого кредиту, і не нараховуються на раніше нараховані проценти на підставі статті 625 ЦК України.
Також пунктом 7.5 договору передбачено, що проценти річних нараховуються на суму заборгованості за кожен день прострочення у сумі, що не перевищує 2 % від неповернутої позичальником суми кредиту.
Цим же пунктом договору передбачено, що кредитодавець не нараховує проценти річних відповідно до цього пункту договору на суму заборгованості, яка є меншою ніж 100,00 грн.
Крім того, пунктом 7.5 договору встановлено, що сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі цього пункту договору та інших платежів, які підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини суми кредиту, одержаної позичальником від кредитодавця за цим договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Аналогічні положення щодо наслідків прострочення грошового зобов`язання містяться у пункті 5.12 правил, згідно з яким у разі прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або суми кредиту у визначені договором терміни позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням процентів річних, встановлених договором, від суми заборгованості в силу положень статті 625 ЦК України, а умови нарахування процентів річних на суму заборгованості визначаються в договорі.
Пунктом 5.12 правил також передбачено, що сукупна сума нарахованих процентів річних на підставі статті 625 ЦК України та інших платежів, які підлягають сплаті позичальником за порушення виконання зобов`язань на підставі договору, не може перевищувати половини кредиту, тобто 50 % суми кредиту, одержаного позичальником за договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
З повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 19 квітня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260413/81300-БТ, наданого на виконання ухвали суду від 02 квітня 2026 року у справі № 154/1244/26, вбачається, що банком надано інформацію стосовно рахунків ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
У вказаному повідомленні банк зазначив, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_1 , рахунок IBAN НОМЕР_8 .
До повідомлення банком додано виписку по рахунку № НОМЕР_1 , IBAN НОМЕР_8 , за період з 07 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року.
З наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки за договором б/н за період з 07 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року вбачається, що власником рахунку зазначена ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .
У виписці зазначено рух коштів по картці № НОМЕР_1 . Зокрема, 07 жовтня 2025 року на картку № НОМЕР_1 зафіксовано надходження коштів у сумі 17 000,00 грн із деталізацією операції «ОСОБА_1, АДРЕСА_6.». У подальшому цього ж дня, 07 жовтня 2025 року, по рахунку здійснювалися видаткові операції та платежі, зокрема операції з використанням картки № НОМЕР_1 , після чого залишок коштів на рахунку змінювався.
Отже, надані банком документи містять інформацію про емітування на ім`я відповідачки платіжної картки № НОМЕР_1 та про зарахування 07 жовтня 2025 року на цю картку коштів у сумі 17 000,00 грн.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом у гривні за договором № 555254-КС-002 вбачається, що розрахунок складено щодо позичальниці ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за кредитним договором № 555254-КС-002, дата надання кредиту - 07 жовтня 2025 року, сума первісного кредиту - 17 000,00 грн, стандартна процентна ставка в день - 0,01 %, валюта розрахунку - гривня. Розрахунок виконано станом на 11 березня 2026 року.
З розрахунку вбачається, що 07 жовтня 2025 року позивач відобразив видачу відповідачці кредиту в сумі 17 000,00 грн. У цей же день нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 1,70 грн та комісію в розмірі 3 570,00 грн, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості на кінець дня 07 жовтня 2025 року становила 20 571,70 грн, з яких: кредит - 17 000,00 грн, проценти за користування - 1,70 грн, комісія - 3 570,00 грн.
У період з 08 жовтня 2025 року по 19 жовтня 2025 року в розрахунку відображено щоденне нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 0,01 % на день на суму кредиту 17 000,00 грн, тобто по 1,70 грн за кожен день користування кредитом.
Зокрема, станом на 08 жовтня 2025 року сума процентів за користування кредитом становила 3,40 грн, станом на 09 жовтня 2025 року - 5,10 грн, станом на 10 жовтня 2025 року - 6,80 грн, станом на 11 жовтня 2025 року - 8,50 грн, станом на 12 жовтня 2025 року - 10,20 грн, станом на 13 жовтня 2025 року - 11,90 грн, станом на 14 жовтня 2025 року - 13,60 грн, станом на 15 жовтня 2025 року - 15,30 грн, станом на 16 жовтня 2025 року - 17,00 грн, станом на 17 жовтня 2025 року - 18,70 грн, станом на 18 жовтня 2025 року - 20,40 грн, станом на 19 жовтня 2025 року - 22,10 грн.
20 жовтня 2025 року в розрахунку відображено нарахування процентів за користування кредитом у загальному розмірі 23,80 грн та надходження від відповідачки протягом дня в сумі 5 000,00 грн. Зазначене надходження позивач зарахував у рахунок погашення кредиту, у зв`язку з чим залишок заборгованості за тілом кредиту на кінець дня 20 жовтня 2025 року зменшився з 17 000,00 грн до 12 000,00 грн.
Після зазначеного платежу 20 жовтня 2025 року структура заборгованості на кінець дня становила: кредит - 12 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 23,80 грн, комісія - 3 570,00 грн, загальна сума - 15 593,80 грн.
У період з 21 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року позивач продовжив нарахування процентів за користування кредитом за ставкою 0,01 % на день, однак уже на зменшений залишок тіла кредиту 12 000,00 грн, тобто по 1,20 грн за кожен день користування кредитом.
Так, станом на 21 жовтня 2025 року сума процентів за користування кредитом становила 25,00 грн, станом на 22 жовтня 2025 року - 26,20 грн, станом на 23 жовтня 2025 року - 27,40 грн, станом на 24 жовтня 2025 року - 28,60 грн, станом на 25 жовтня 2025 року - 29,80 грн, станом на 26 жовтня 2025 року - 31,00 грн, станом на 27 жовтня 2025 року - 32,20 грн, станом на 28 жовтня 2025 року - 33,40 грн, станом на 29 жовтня 2025 року - 34,60 грн.
Станом на 29 жовтня 2025 року, тобто на останній день періоду кредитування, зазначеного у розрахунку, загальна заборгованість за договором становила 15 604,60 грн, з яких: залишок кредиту - 12 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 34,60 грн, комісія - 3 570,00 грн.
Із розрахунку вбачається, що після 29 жовтня 2025 року позивач не здійснював подальшого нарахування процентів за користування кредитом, оскільки сума таких процентів залишилася сталою - 34,60 грн.
Починаючи з 30 жовтня 2025 року позивач відобразив у розрахунку окреме нарахування за статтею 625 ЦК України. Зокрема, 30 жовтня 2025 року сума такого нарахування становила 240,00 грн, 31 жовтня 2025 року - 480,00 грн, 01 листопада 2025 року - 720,00 грн, 02 листопада 2025 року - 960,00 грн, 03 листопада 2025 року - 1 200,00 грн, 04 листопада 2025 року - 1 440,00 грн, 05 листопада 2025 року - 1 680,00 грн, 06 листопада 2025 року - 1 920,00 грн, 07 листопада 2025 року - 2 160,00 грн, 08 листопада 2025 року - 2 400,00 грн.
У подальшому нарахування за статтею 625 ЦК України продовжувалося з таким же щоденним збільшенням на 240,00 грн, зокрема: 09 листопада 2025 року - 2 640,00 грн, 10 листопада 2025 року - 2 880,00 грн, 11 листопада 2025 року - 3 120,00 грн, 12 листопада 2025 року - 3 360,00 грн, 13 листопада 2025 року - 3 600,00 грн, 14 листопада 2025 року - 3 840,00 грн, 15 листопада 2025 року - 4 080,00 грн, 16 листопада 2025 року - 4 320,00 грн, 17 листопада 2025 року - 4 560,00 грн, 18 листопада 2025 року - 4 800,00 грн, 19 листопада 2025 року - 5 040,00 грн, 20 листопада 2025 року - 5 280,00 грн, 21 листопада 2025 року - 5 520,00 грн, 22 листопада 2025 року - 5 760,00 грн, 23 листопада 2025 року - 6 000,00 грн.
Також у розрахунку відображено, що 24 листопада 2025 року сума нарахування за статтею 625 ЦК України становила 6 240,00 грн, 25 листопада 2025 року - 6 480,00 грн, 26 листопада 2025 року - 6 720,00 грн, 27 листопада 2025 року - 6 960,00 грн, 28 листопада 2025 року - 7 200,00 грн, 29 листопада 2025 року - 7 440,00 грн, 30 листопада 2025 року - 7 680,00 грн, 01 грудня 2025 року - 7 920,00 грн, 02 грудня 2025 року - 8 160,00 грн, 03 грудня 2025 року - 8 400,00 грн.
04 грудня 2025 року сума нарахування за статтею 625 ЦК України досягла 8 500,00 грн. Після цієї дати, починаючи з 05 грудня 2025 року і до кінцевої дати розрахунку 11 березня 2026 року, сума нарахування за статтею 625 ЦК України залишалася незмінною - 8500,00 грн.
З огляду на структуру розрахунку, після 04 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості позивачем не збільшувався та залишався сталим - 24 104,60 грн, з яких: кредит - 12 000,00 грн, проценти за користування кредитом - 34,60 грн, комісія - 3 570,00 грн, нарахування за статтею 625 ЦК України - 8 500,00 грн.
У підсумковій частині розрахунку зазначено, що період кредитування за договором визначено з 07 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року; всього видано кредиту - 17 000,00 грн; всього нараховано відсотків - 34,60 грн; всього нараховано комісії - 3 570,00 грн; всього процентів за статтею 625 ЦК України - 8 500,00 грн.
Також у підсумковій частині розрахунку зазначено, що всього сплачено відповідачкою 5 000,00 грн, з яких за кредитом - 5 000,00 грн, по відсотках - 0,00 грн, по комісії - 0,00 грн, по процентах за статтею 625 ЦК України - 0,00 грн.
Залишок заборгованості за кредитним договором станом на 11 березня 2026 року 14:45:30 позивач визначив у сумі 24 104,60 грн, з яких: за кредитом - 12 000,00 грн, по відсотках - 34,60 грн, по комісії - 3 570,00 грн, по процентах за статтею 625 ЦК України - 8 500,00 грн.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Оцінюючи заявлені позовні вимоги, суд виходить із засад змагальності цивільного судочинства, диспозитивності, обов`язку сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, а також із меж заявлених позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Позивач звернувся до суду за захистом майнового права, яке, на його думку, порушене неналежним виконанням відповідачкою грошового зобов`язання за кредитним договором, тому заявлені вимоги підлягають розгляду судом у межах наданих позивачем доказів і заявленого способу захисту.
Відповідно до частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на зазначені приписи саме позивач повинен довести факт укладення кредитного договору, факт надання відповідачці кредитних коштів, зміст грошового зобов`язання, порушення відповідачкою строків його виконання та розмір заявленої до стягнення заборгованості. Водночас відповідачка мала право подати відзив, заперечення, власний контррозрахунок або докази належного виконання зобов`язання, однак таким правом не скористалася.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, суд вирішує спір у межах позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» про стягнення 24 104,60 грн заборгованості за договором № 555254-КС-002 від 07 жовтня 2025 року та оцінює лише ті докази, які подані сторонами або витребувані судом.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Надані позивачем електронні документи щодо укладення договору, анкета клієнта, оферта, акцепт, договір, паспорт споживчого кредиту, правила, візуальна послідовність дій клієнта, розрахунок заборгованості, а також витребуване судом повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» і виписка по рахунку відповідачки є письмовими доказами, які містять відомості щодо обставин укладення договору, надання кредиту, руху коштів та структури заявленої заборгованості.
Згідно з частинами першою, п`ятою та шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У цій справі позивач надав сукупність доказів, які в частині укладення договору, фактичного надання кредитних коштів, залишку основного боргу, процентів за користування кредитом у межах строку кредитування та комісії узгоджуються між собою. Відповідачка належних і допустимих доказів на спростування цих обставин не надала.
Щодо доведеності факту укладення кредитного договору в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Дії сторін, зафіксовані в наданих позивачем електронних документах, були спрямовані на виникнення між ними кредитного зобов`язання: позивач сформував і направив відповідачці індивідуальну оферту, а відповідачка здійснила її акцепт шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
У цій справі договір укладено в електронній формі, що прямо зазначено у його назві та змісті, а саме: договір № 555254-КС-002 про надання кредиту, споживчий кредит, електронна форма.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилався ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
Зміст спірного кредитного правочину зафіксовано в електронних документах, зокрема в оферті, акцепті, договорі, паспорті споживчого кредиту та правилах надання споживчих кредитів. Ці документи містять відомості про сторін, суму кредиту, строк кредитування, процентну ставку, комісію, строк дії договору, порядок укладення договору та виконання зобов`язань.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Надана позивачем оферта містила пропозицію ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» укласти з ОСОБА_1 договір про надання кредиту № 555254-КС-002, а акцепт містив волевиявлення відповідачки щодо повного і безумовного прийняття умов цієї пропозиції.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка за допомогою фінансового номера телефону ідентифікувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, обрала умови кредитування, отримала паспорт споживчого кредиту, підписала його одноразовим ідентифікатором UA-1598, після чого акцептувала оферту та підписала договір одноразовим ідентифікатором UA-0217. Така послідовність дій свідчить про використання відповідачкою запропонованого кредитодавцем механізму укладення електронного договору.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Наданий договір містить істотні умови кредитного договору: суму кредиту 17 000,00 грн, строк кредитування 23 дні, строк дії договору до 29 жовтня 2025 року, фіксовану процентну ставку 0,01 % на день, комісію за видачу кредиту 3 570,00 грн, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення. Отже, з наданих доказів вбачається досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Спірний договір є електронним договором у розумінні Закону України «Про електронну комерцію», оскільки його укладення здійснювалося дистанційно, через інформаційно-комунікаційну систему кредитодавця, шляхом направлення оферти та її акцепту з використанням одноразового ідентифікатора.
Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти однією стороною та її прийняття другою стороною.
У цій справі пропозицією укласти договір була індивідуальна оферта ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», адресована ОСОБА_1 , а прийняттям цієї пропозиції був акцепт відповідачки, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0217.
Відповідно до частини шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Наданий позивачем акцепт містить зазначення, що відповідачка повністю і безумовно прийняла умови оферти та підписала документ електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-0217, який був направлений на номер телефону НОМЕР_4 , зазначений у її анкеті та в акцепті.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Оскільки акцепт і договір містять відомості про підписання відповідачкою договору одноразовим ідентифікатором UA-0217, а візуальна послідовність дій підтверджує направлення цього ідентифікатора на фінансовий номер відповідачки та його використання при підписанні договору, суд вважає доведеним факт укладення сторонами договору № 555254-КС-002 від 07 жовтня 2025 року в електронній формі.
Відповідно до статті 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Доказів визнання договору № 555254-КС-002 від 07 жовтня 2025 року недійсним суду не надано. Відповідачка дійсність договору не оспорила, відзиву не подала, доказів використання її персональних даних чи платіжного засобу іншою особою не надала. Тому суд виходить із презумпції правомірності цього правочину, крім тих його умов, правові наслідки яких суд окремо оцінює з урахуванням імперативних приписів закону.
Щодо доведеності факту надання кредиту та виникнення обов`язку його повернення.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа, кредитодавець, зобов`язується надати грошові кошти, кредит, позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Позивач є юридичною особою, яка надала відповідачці грошові кошти на умовах кредитного договору. Зі змісту договору вбачається, що кредитодавець зобов`язався надати відповідачці кредит у сумі 17 000,00 грн, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом і комісію.
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки за договором відповідачці було надано кредит у сумі 17 000,00 грн, вона зобов`язана була повернути отримані кошти у строк та в порядку, передбачені договором. Пунктом 2.8 договору визначено строк дії договору до 29 жовтня 2025 року.
Факт фактичного надання кредитних коштів підтверджується не лише документами позивача, а й витребуваною судом інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК». З повідомлення банку вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_1 , рахунок IBAN НОМЕР_8 . З виписки по цьому рахунку вбачається зарахування 07 жовтня 2025 року коштів у сумі 17 000,00 грн на картку відповідачки.
Зазначена картка відповідає номеру платіжного засобу, вказаному відповідачкою в анкеті клієнта та акцепті оферти. Тому суд вважає доведеним факт перерахування кредитних коштів саме на платіжний засіб відповідачки, зазначений нею при укладенні договору.
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що 20 жовтня 2025 року відповідачкою сплачено 5 000,00 грн, які позивач зарахував у рахунок погашення тіла кредиту. Внесення такого платежу узгоджується з доводами позивача про існування між сторонами кредитного зобов`язання та часткове його виконання відповідачкою.
Отже, суд вважає доведеними факт укладення договору, факт отримання відповідачкою кредитних коштів у сумі 17 000,00 грн та факт часткового погашення кредиту в сумі 5 000,00 грн.
Щодо структури основного грошового зобов`язання та розрахунку заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідачка, отримавши кредитні кошти, повинна була виконати зобов`язання відповідно до погоджених умов договору, тобто повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом і комісію у строки, передбачені договором.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Строк дії договору № 555254-КС-002 визначено до 29 жовтня 2025 року. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на цю дату відповідачка повністю зобов`язання не виконала, а тому після спливу строку кредитування у неї залишилася непогашена заборгованість.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Оскільки відповідачка у повному обсязі не повернула отримані кредитні кошти та не сплатила передбачені договором платежі, мало місце порушення грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Правовими наслідками невиконання відповідачкою зобов`язання є обов`язок повернути непогашену суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом у межах строку кредитування, а також інші платежі, які прямо передбачені договором і не суперечать імперативним приписам закону.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 2.4 договору встановлено процентну ставку за кредитом 0,01 % в день, фіксовану. З розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися лише в межах строку кредитування з 07 жовтня 2025 року по 29 жовтня 2025 року. Після 29 жовтня 2025 року сума процентів за користування кредитом залишилася незмінною - 34,60 грн.
З огляду на це заявлена до стягнення сума процентів за користування кредитом у розмірі 34,60 грн є такою, що відповідає умовам договору, підтверджується розрахунком позивача та не спростована відповідачкою.
Пунктом 2.5 договору передбачено комісію за видачу кредиту в розмірі 3 570,00 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту. У паспорті споживчого кредиту ця комісія також відображена як платіж, пов`язаний з отриманням кредиту.
Доказів визнання недійсною умови договору про комісію або доказів її сплати відповідачкою суду не надано. Відповідачка розмір комісії не оспорила, відзиву чи контррозрахунку не подала. Тому в межах заявлених вимог та наданих доказів суд вважає доведеною заборгованість за комісією в сумі 3 570,00 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що 07 жовтня 2025 року відповідачці надано кредит у сумі 17 000,00 грн. 20 жовтня 2025 року відповідачкою сплачено 5 000,00 грн, які позивач зарахував у рахунок погашення тіла кредиту. Після цього залишок тіла кредиту становить 12 000,00 грн.
Доказів сплати відповідачкою решти тіла кредиту, процентів за користування кредитом або комісії суду не надано. Тому суд вважає доведеною заборгованість відповідачки за основним грошовим зобов`язанням у загальному розмірі 15 604,60 грн, з яких: 12 000,00 грн - залишок тіла кредиту, 34,60 грн - проценти за користування кредитом у межах строку кредитування, 3 570,00 грн - комісія за видачу кредиту.
Щодо вимоги про стягнення процентів за статтею 625 ЦК України.
Окремої оцінки потребує заявлена позивачем вимога про стягнення 8 500,00 грн процентів відповідно до статті 625 ЦК України.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За загальним правилом, стаття 625 ЦК України передбачає спеціальні правові наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому сторони договору можуть визначити інший розмір процентів річних, ніж три проценти річних, якщо такий розмір не суперечить закону та загальним засадам цивільного законодавства.
Пунктом 7.5 договору № 555254-КС-002 передбачено, що у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом та/або комісії та/або суми кредиту у визначені договором терміни позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 700 000 % річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 ЦК України. У цьому ж пункті передбачено обмеження таких нарахувань сумою, що не перевищує 2 % від неповернутої суми кредиту за кожен день, а також загальне обмеження сукупної суми нарахованих процентів річних та інших платежів за порушення виконання зобов`язань половиною суми кредиту.
З розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку кредитування, починаючи з 30 жовтня 2025 року, позивач нараховував відповідачці не проценти за користування кредитом, а окреме нарахування за статтею 625 ЦК України в сумі 240,00 грн за кожен день прострочення, доки 04 грудня 2025 року ця сума не досягла 8 500,00 грн. Після цього сума процентів за статтею 625 ЦК України залишалася незмінною до кінцевої дати розрахунку.
Отже, заявлена до стягнення сума 8 500,00 грн є не платою за користування кредитом у межах строку кредитування, а відповідальністю за прострочення виконання грошового зобов`язання, визначеною договором на підставі статті 625 ЦК України.
Водночас згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит, позику, банком або іншим кредитодавцем, позикодавцем, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця, позикодавця, неустойки, штрафу, пені, за таке прострочення. Установлено, що неустойка, штраф, пеня та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання, невиконання, часткове виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем, позикодавцем.
Зазначена норма є спеціальною щодо наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань за кредитними договорами у період дії воєнного стану. Вона прямо звільняє позичальника від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором кредиту.
Договір № 555254-КС-002 укладений 07 жовтня 2025 року, строк його дії визначений до 29 жовтня 2025 року, а нарахування за статтею 625 ЦК України позивач здійснив за період, який повністю припадає на час дії воєнного стану в Україні.
Тому, незалежно від того, що пункт 7.5 договору передбачає договірний розмір процентів за статтею 625 ЦК України та обмежує їх половиною суми кредиту, імперативна норма пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України виключає можливість покладення на відповідачку обов`язку сплатити такі нарахування за прострочення в період воєнного стану.
Суд також враховує, що пункт 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України застосовується саме до відповідальності за прострочення, а не до обов`язку повернути фактично отримане тіло кредиту та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування. Тому зазначена норма не звільняє відповідачку від обов`язку повернути 12 000,00 грн залишку кредиту, сплатити 34,60 грн процентів за користування кредитом і 3 570,00 грн комісії, однак є підставою для відмови у стягненні 8 500,00 грн процентів за статтею 625 ЦК України.
За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідачки 8 500,00 грн процентів за статтею 625 ЦК України задоволенню не підлягає.
Висновок суду за результатами розгляду справи.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів факт укладення з відповідачкою договору № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року, факт надання відповідачці кредитних коштів у сумі 17 000,00 грн, факт часткового погашення кредиту в сумі 5 000,00 грн та наявність непогашеної заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом у межах строку кредитування і комісією.
Водночас заявлена до стягнення сума 8 500,00 грн процентів за статтею 625 ЦК України є відповідальністю за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, нарахованою у період дії воєнного стану, а тому відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України не підлягає стягненню з відповідачки.
Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає частковому задоволенню.
З ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню заборгованість за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року в загальному розмірі 15 604,60 грн, з яких: 12 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34,60 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 570,00 грн - заборгованість за комісією.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 8 500,00 грн процентів за статтею 625 ЦК України слід відмовити.
Судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2 662,40 грн.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач заявив до стягнення з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 24104,60 грн. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача 15 604,60 грн.
Отже, судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Пропорційний розмір судового збору становить: 15 604,60 грн ? 2 662,40 грн / 24104,60 грн = 1 723,72 грн.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 723,72 грн.
Інших судових витрат, понесення яких підтверджено належними доказами та які підлягають розподілу між сторонами, судом не встановлено.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, статтями 3, 11, 202, 204, 205, 207, 509, 526, 530, 610, 611, 625, 626, 627, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 555254-КС-002 про надання кредиту від 07 жовтня 2025 року в загальному розмірі 15 604,60 грн (п`ятнадцять тисяч шістсот чотири гривні шістдесят копійок), з яких:
- 12 000,00 грн (дванадцять тисяч гривень нуль копійок) - заборгованість за тілом кредиту;
- 34,60 грн (тридцять чотири гривні шістдесят копійок) - заборгованість за процентами за користування кредитом;
- 3 570,00 грн (три тисячі п`ятсот сімдесят гривень нуль копійок) - заборгованість за комісією.
У задоволенні позовних вимог про стягнення 8 500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок) процентів за статтею 625 ЦК України - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір у розмірі 1 723,72 грн (одна тисяча сімсот двадцять три гривні сімдесят дві копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Володимирським міським судом Волинської області за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо повне заочне рішення суду не було вручене відповідачці у день його проголошення, вона має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення їй повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідачка: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя І.Р. Вітер