ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року		Справа № 912/3068/25	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. розглянув заяву Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23.02.2026 про ухвалення додаткового рішення у справі №912/3068/25
за позовом Фермерського господарства "Луч", вул. Левадна, 60, смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28042
до відповідача Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, вул. Центральна, 14 смт. Нова Прага, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28042
про стягнення 1 375 627,26 грн 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 17.02.2026 суд відмовив в задоволенні позову повністю.
23.02.2026 через систему "Електронний суд" відповідач подав заяву про ухвалення додаткового рішення, де просить стягнути з позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою від 25.02.2026 суд постановив вирішення питання про судові витрати у справі №912/3068/25 здійснити без повідомлення учасників справи, позивачу у строк до 05.03.2026 подати суду, за необхідності, письмово викладені позиції щодо розміру судових витрат з доказами їх направлення іншим учасникам справи.
04.03.2026 Фермерське господарство "Луч" подало клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до 3000,00 грн.
Суд бере до уваги, що 03,04 та 6 березня 2026 року суддя Кабакова В.Г. перебувала у відпустці згідно наказу від 02.03.2026 № 42, а з 09.03.2026 до 30.04.2026 була тимчасово непрацездатна.
Центральний апеляційний господарський суд постановою від 22.04.2026 залишив без змін рішення Господарського суду Кіровоградської області від 17.02.2026.
Розглядаючи заяву по суті, суд враховує таке.
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. 
За ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У відзиві на позов від 23.12.2025 відповідач заявив, що докази, якими відповідач обґрунтовує розмір судових витрат, які сторона сплатила і має сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
За статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною четвертою статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи у суді гарантоване статтею 131-2 Конституції України, статтею 16 ГПК України, відповідними положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
У статті 30 вказаного Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн відповідач подав Договір про надання правової допомоги №22/12/25 від 22.12.2025, акт приймання-передачі наданої правової допомоги №23/12/25 від 23.12.2025, рахунок на оплату від 23.12.2025 та платіжну інструкцію від 25.12.2025 (а.с. 179-184 т. 1).
23.12.2025 адвокату Ковачьчук Ю.М. видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВА №1136350.
Так, за змістом частини 1 статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Зокрема, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила, що:
- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;
- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічний правовий висновок наявний та застосований у постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24.
Отже, право на подачу заяви про судові витрати після ухвалення рішення пов`язане з поважністю причин неподання доказів витрат до судових дебатів, і такі причини повинні бути окреслені у відповідній заяві. При цьому право на подачу доказів судових витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення положеннями статті 221 ГПК України не обмежуються, оскільки норма цієї статті стосується лише мотивів та обґрунтувань поважності неподання (неможливості подання) доказів на стадії прийняття рішення. 
Суд зауважує, що документи на підтвердження витрат на правову допомогу були у розпорядженні відповідача до ухвалення рішення у справі, проте останній їх не подав до закінчення судових дебатів. Так, документи на підтвердження надання правничої допомоги, а саме: Договір про надання правової допомоги №22/12/25 від 22.12.2025, акт приймання-передачі наданої правової допомоги №23/12/25 від 23.12.2025, рахунок на оплату від 23.12.2025 та платіжна інструкція від 25.12.2025, складені завчасно до закінчення судових дебатів та постановлення судового рішення - 17.02.2026, але подані до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. 
У заяві від 23.02.2026 про ухвалення додаткового рішення про судові витрати відповідач не зазначив про причини поважності неподання доказів на стадії розгляду справи по суті (до судових дебатів), а лише послався на наявне право подачі доказів після розгляду справи. 
Відтак, відповідач не навів підстав та не надав належних доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн на стадії розгляду справи по суті, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення за рахунок Фермерського господарства "Луч".
Керуючись ст. 124, 126, 129, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 23.02.2026 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №912/3068/25 відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Копії додаткового рішення направити сторонам до електронних кабінетів.

Повне додаткове рішення складено 04.05.2026. 

Суддя	 	В.Г. Кабакова