27 травня 2026 року	Справа № 932/8175/25 	

Окрема думка
судді Третього апеляційного адміністративного суду Дурасової Ю.В.
на постанову Третього апеляційного адміністративного суду 
від 27.05.2026 у справі №932/8175/25
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 18.07.2025 в адміністративній справі №932/8175/25 
за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 
до відповідача ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України громадянина російської федерації, 

Користуючись правом на окрему думку, наданим частиною 3 ст. 34 КАС України, вважаю за необхідне висловити наступні думки щодо зазначеної постанови 

Виклад обставин справи: 
Позивач, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області 
звернувся до Шевченківського районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача ОСОБА_1 (громадянина рф), просив: 
Затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають а Україні, громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 6 місяців, тобто до 16.01.2026, з метою ідентифікації та забезпечення видворення. 
Вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач прибув на територію України 18.03.2014 році через пункт пропуску «Козача Лопань» та з того часу територію України не покидав, що підтверджено відмітками у паспортному документі. Документувався паспортом НОМЕР_1 виданий г/к росії у м. Харкові 11.03.2014 року, дійсний до 11.03.2019 року.
До органів та підрозділів ДМС України з питання отримання документів на право легального проживання в Україні з 11.03.2019 року не звертався.
Рішення Відділу № 16 у місті Нікополі ГУ ДМС у Дніпропетровській області № 10 від 21.05.2024 року про примусове видворення з України не виконав, мешкає за недійсним паспортним документом.
В`їзд на територію України здійснено на підставі ч. 16 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» № 3773-VI від 11.09.2011 року, (у редакції закону від 14.08.2021 року).
ОСОБА_1 із заявою про оформлення статусу особи без громадянства, отримання або скасування дозволу на імміграцію, документування посвідкою на тимчасове/постійне проживання, продовження терміну перебування на території України не звертався. За обліками ГУ ДМС у Дніпропетровській області, стосовно ОСОБА_1 , щодо звернення із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту – відсутня.
Перебуваючи на території України з 18.03.2014 року ухилився від виїзду з України після закінчення терміну тимчасового перебування, проживаючи на її території без документів на право проживання.
За фактом порушення строку перебування в Україні уповноваженою службовою особою Відділу № 16 у місті Нікополі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН №006260 від 21.05.2024, яким зафіксовано порушення міграційного законодавства відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладання адміністративного стягнення серії ПН МДН № 006251 від 21.05.2024, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина російської федерації накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 
За фактом порушення строку перебування в Україні, уповноваженими службовими особами Відділу № 16 у місті Нікополі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 16.07.2025 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007283 у якому зафіксовано порушення законодавства відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007272 від 16.07.2025 року, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина російської федерації накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.
На думку позивача, існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі і відсутній документ, що дає право на виїзд з території України. У зв`язку з чим, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України просить задовольнити позов. 
Рішенням Заводського районного суду міста Кам`янського від 16.07.2025 позов задоволено.
Постановлено: затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 із метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців, починаючи з дати затримання 16.07.2025 12.00 год 16.01.2026 року 12.00 год, із поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України. Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи передачу відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, цей строк може бути продовжений, але не більш як до вісімнадцяти місяців.
Законодавцем передбачено можливість затримання іноземця або особи без громадянства та продовження строку такого затримання за наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. 
Встановлено, що на момент затримання відповідача у зв`язку з порушенням ним законодавства України про правовий статус іноземців, у нього відсутні дійсні документи, які посвідчують його законне перебування на території України. Протермінований паспорт громадянина іноземної держави для виїзду за кордон не дає право іноземцю на перетин кордону, тому такий іноземець не може вважатись належним чином ідентифікованим. Процедура ідентифікації особи іноземця-нелегального мігранта здійснюється не заради самої ідентифікації, а з чіткою правовою метою подальшого видворення за межі території України на підставі документів, які дають право особі перетнути легально кордон України в напрямку виїзду. Організація процедури видворення включає в себе в тому числі ряд заходів з оформлення проїзних документів, пошуку шляхів сполучення з іншими країнами, транспортні витрати тощо.
Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затримання відповідача з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2026 року рішення суду першої інстанції визнано нечинним, а провадження у справі закрито.
Свою позицію суд апеляційної інстанції обґрунтував тим, що на даний час відсутній предмет спору, відповідача депортовано через пункт пропуску «Нова Гута» (з української сторони «Нові Яриловичі» Чернігівська обл.), послався на п. 4 ч. 1 ст.315 КАС України, оскільки .
Водночас, вважаю за необхідне зазначити, що в даному випадку відсутні підставим для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст.315 КАС України, оскільки вказана норма застосовується з урахуванням ст. 238 КАС України.
Так, в силу, ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу. 
При цьому, стаття 238 КАС України містить чіткий перелік підстав для закриття провадження у справі, натомість, суд апеляційної інстанції не врахував вимоги ст.238, 315, 319 КАС України та закрив провадження у справі без належних на те підстав, чим порушив вимоги процесуального закону.
Станом на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач перетнув (виїхав) державний кордон України 05.12.2025 року о 14.41 через пункт пропуску «Нові Яриловичі» Чернігівська обл.
Водночас, позивач у справі від позову не відмовився. 
Також не відмовився від апеляційної скарги відповідач.
Як наслідок, наявні підстави для розгляду апеляційної скарги по суті та прийняття постанови по суті оцінки висновків рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 18.07.2025 (а не закриття провадження у справі).
Вважаю, що суд апеляційної інстанції не в повному обсязі дослідив обставини справи та вимоги ст. 238, ст.315, ст. 319 КАС України, чим припустився порушення вказаних норм, безпідставно закривши провадження у справі.

Суддя Третього апеляційного адміністративного суду____________Ю. В. Дурасова