Є.у.н.с.512/186/26
Провадження № 2/512/352/26
"20" травня 2026 р. с-ще Саврань
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Брюховецького О.Ю.,
за участю секретаря – Тімановського А.Г.,
позивачки – ОСОБА_1 ,
представника позивачки (в режимі відеоконференції) – адвоката Бикова Д.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімова Катерина Борисівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, – 
ВСТАНОВИВ:

16.03.2026 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Савранської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімова Катерина Борисівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову позивачка зазначила, що вона є матір?ю померлого ОСОБА_2 . Чоловік позивачки, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 59 років. Після смерті чоловіка позивачки, майно успадкував син - ОСОБА_2 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_2 помер у віці 30 років. Син позивачки, загинув під час виконання обов?язків військової служби, пов?язаних із захистом незалежності та територіальної цілісності України.
Відповідно до посвідчення члена сім?ї загиблого захисника чи захисниці України, що видано Здоновій Н.М. управлінням соціального захисту населення Подільської РДА Одеської області визначено, що ОСОБА_1 має право на пільги, встановленні законодавством України для сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України.
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Ізосімової К.Б. з метою видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 .
Однак листом від 29.01.2026 приватним нотаріусом Ізосімовою К.Б. повідомлено позивачку, що відповідно до статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця.
Так, у зв?язку з викладеним приватним нотаріусом рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав та зазначила наступне. Син позивачки, якому було 30 років, загинув під час виконання обов?язків військової служби, пов?язаних із захистом незалежності та територіальної цілісності України. Його смерть настала раптово та стала для позивачки надзвичайно тяжким психологічним потрясінням. 
Втрата сина у молодому віці спричинила для ОСОБА_1 глибокі душевні страждання, тривалий стресовий стан та емоційну дезорганізацію. Після отримання звістки про загибель сина позивачка тривалий час перебувала у пригніченому психологічному стані, що унеможливлювало належну оцінку юридичних наслідків та необхідність вчинення відповідних правових дій щодо прийняття спадщини.
Крім того, позивачка не була обізнана з вимогами чинного законодавства щодо необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Вказані обставини в сукупності — тяжкий психоемоційний стан, спричинений загибеллю сина під час проходження військової служби та відсутність спеціальних юридичних знань — об?єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до нотаріуса.
Таким чином, пропуск строку для прийняття спадщини відбувся не з причин недбалості чи зловживання правом, а внаслідок надзвичайних та поважних обставин, які істотно ускладнили можливість своєчасного вчинення необхідних юридичних дій.
У зв`язку з вищевикладеними обставинами, позивачка вимушена звернутися до суду з метою продовження строку для прийняття спадщини, оскільки пропуск строку був з поважних причин.
Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 20.03.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 21.04.2026.
Вказаною ухвалою зобов`язано Приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області надати інформацію щодо звернення до нотаріальної контори спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Новоданилівка, Пологівського округу Одеської області (а.с.19-20).
31.03.2026 до суду надійшла інформація приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області – Ізосімової К.Б. (а.с.27-29).
Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 21.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19.05.2026.
Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовільнити в повному обсязі.
Представник позивачки, адвокат Биков Д.Ю., який діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги особам №2/15-2026-000286 від 03.02.2026 в судовому засіданні, в режимі відеоконференції, також підтримав позовні вимоги, просив задовільнити в повному обсязі.
Представник відповідача Савранської селищної ради Одеської області в судове засідання не з`явився про дату, час, та місце розгляду справи повідомлений належим чином та своєчасно, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, зокрема, судової повістки до електронного кабінету в системі Електронний суд (а.с.41), однак 20.04.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.30).
Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з частиною 1 статті 244 ЦПК України після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Також суд керувався листом Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду від 29.01.2025 №231/0/208-25, згідно з п. 5 якого у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд ухвалює судове рішення (скорочене або/та повне), підписує його, але не проголошує. За таких умов відмінність між датою судового засідання, про час та місце якого учасники справи були належним чином повідомлені, та датою складання повного судового рішення не свідчить про порушення порядку повідомлення учасників про час та місце проведення судового засідання та не є підставою для скасування судового рішення.
За наслідком судового засідання 19.05.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та визначив дату та час його проголошення 20.05.2026 об 15:15 год.
Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року, судове рішення в ЄДРСРУ 90536892 у справі № 759/3515/19.
За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.
Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статті 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд встановив, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.04.2023 (а.с.17).
Матеріали справи містять копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками останнього є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується наявною копією Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого Ольшанською сільською радою Савранського району Одеської області від 23.11.1992 (а.с.15).
Матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть чоловіка позивачки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).
В матеріалах справи міститься лист №9/01-16 від 29.01.2026 приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімової К.Б., зміст якого містить інформацію про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку, встановленого ЦК України на подачу заяви про прийняття спадщини (а.с.9).
З витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №84015555 від 29.01.2026 вбачається, що інформація про ОСОБА_2 - відсутня (а.с.11).
Також, з витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №84015534 від 29.01.2026 вбачається, що інформація про ОСОБА_2 - відсутня (а.с.10).
Матеріали справи містять довідку Савранської селищної ради Одеської області №3-189 від 19.05.2026 з якої вбачається, що питання щодо визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2 не порушувалося (а.с.42). 
Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Таким чином, закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, але бажає прийняти спадщину, у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах: № 639/1883/16-ц від 11 липня 2018 року, № 681/203/17-ц від 17 жовтня 2018 року, № 653/289/16-ц від 13 грудня 2018 року.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Особі може бути визначений додатковий строк для прийняття спадщини за рішенням суду лише за умови поважності причини його пропуску. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7).
Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).
Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні статті 1 Першого протоколу.
Також суд враховує рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 32).
У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32).
Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Новоданилівка Пологівського району Запорізької області. Отже, надання ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини не порушить права та свободи інших осіб.
Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 посилалася як на поважні причини пропуску строку, зокрема, на те, що вона знаходилася в пригніченому стані після смерті сина, який помер досить в молодому віці – 30 років та на необізнаність з вимогами чинного законодавства щодо необхідності звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.
Крім того суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України введено в Україні воєнний стан. Дія воєнного стану станом на день розгляду справи продовжена.
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, позивачці було ускладнена можливість вчасно звернутися до нотаріуса для прийняття спадщини.
Отже, суд визнає причини пропуску звернення позивачки до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини - поважними.
Разом з тим, суд бере до уваги довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №84015555 від 29.01.2026 з якої вбачається, що інформація щодо ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у спадковому реєстрі відсутня (а.с.11).
Також, суд враховує інформацію Саранської селищної ради Одеської області №3-189 від 19.05.2026 згідно якої вбачається, що питання щодо визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_2 не порушувалося (а.с.42).
При цьому суд також враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивачки в аспекті статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також бере до уваги те, що інші спадкоємці ОСОБА_2 , які б прийняли спадщину, відсутні, заперечень проти позову не надійшло. Відтак, суд вважає можливим визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.
Крім того, вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд враховує також те, що інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за законом немає, а тому, втручання у право власності інших осіб та порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права, відсутні.
Наведене узгоджується з правовою позицією ВП ВС, викладеною у постанові від 26 червня 2024 року по справі № 686/5757/23, відповідно до якої: «73. Важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. 77. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду висновує, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту, проте таку необізнаність суд не повинен ототожнювати з його (спадкоємця) незнанням про його право на спадкування загалом, оскільки в такому випадку особа з незалежних від неї причин не вчиняє юридично значущих дій, які пов`язані з набуттям нею певних прав, що випливають із спадкування.».
Таким чином, суд вважає достатнім місячний строк для подання позивачкою заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, у позовній заяві позивачка не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача.
Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат по сплаті судового збору, сплачених позивачкою при зверненні до суду з цим позовом.
Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачкою в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 16, 1220, частини 1 статі 1223, частини 3 статті 1272 ЦК України, статтями 4, 5, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 258-265 ЦПК України, - 

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до Савранської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Приватний нотаріус Подільського районного нотаріального округу Одеської області Ізосімова Катерина Борисівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою; АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті сина ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
Строк обчислювати з наступного дня після набрання законної сили даного рішення.
Судові витрати по справі залишити за позивачем – ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складений і підписаний головуючим суддею 20.05.2026.

Суддя: О.Ю. Брюховецький